УХВАЛА

12 жовтня 2021 року  
м. Київ
справа №420/3371/21
провадження №К/9901/35258/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В.,
перевіривши касаційну скаргу представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Прядко Алли Олександрівни на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,
в с т а н о в и в :
20 вересня 2021 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.
23 вересня 2021 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
Скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження. У касаційній скарзі автор заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, проаналізувавши доводи якого та матеріали касаційної скарги, суд, із урахуванням положень частини третьої статті 329 КАС України, дійшов висновку про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.
Касаційну скаргу подано з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини четвертої статті 328 КАС України, підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Так, автор скарги зауважує на тому, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував висновків щодо застосування положень пункту 4, пункту 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, пунктів 2, 7-9, 12, 13 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт», викладених у постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 819/1381/16, від 02 серпня 2018 року у справі № 820/1420/17, від 24 липня 2019 року у справі № 803/1540/16, від 03 грудня 2019 року у справі № 557/322/17, від 09 серпня 2019 року у справі № 806/1450/16.
Також позивач наголошує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правознастосовчої практики, а суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. 
Разом з цим автор скарги вказує на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме щодо необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Суд звертає увагу скаржника, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу.
Так, скаржником перелічено норми законодавства та зазначено постанови Верховного Суду від 02 серпня 2018 року у справі № 820/1420/17 та від 03 липня 2019 року у справі № 819/1381/16, від яких на думку скаржника, належить відступити, проте, не зазначено ані який висновок заявник вважає правильним, ані вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу.
Проаналізувавши підстави, на яких подана касаційна скарга у цій справі, Верховний Суд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2021 року на предмет правильності застосування приписів пункту 4, пункту 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМУ від 08 листопада 2006 року № 1567, пунктів 2, 7-9, 12, 13 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою КМУ від 27 червня 2007 року № 879, абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» з урахуванням висновків Верховного Суду, відображених у зазначених вище постановах.
Водночас Верховний Суд зазначає, що оскільки автор скарги не обґрунтував підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, тому підстави для відкриття касаційного провадження з указаної підстави відсутні.
Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 329-332, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1. Визнати поважними причини пропуску представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Прядко Алли Олександрівни строку на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2021 року в адміністративній справі № 420/3371/21 і поновити цей строк.
2. Відкрити касаційне провадження за скаргою представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Прядко Алли Олександрівни на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі № 420/3371/21.
3. Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 420/3371/21.
4.  Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
5. Установити строк у п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович          

Судді                                                                                                     Н. А. Данилевич

                                                                                                    Н. В. Шевцова