ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" грудня 2021 р.           Справа№ 910/13849/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Суліма  В.В.
суддів:            Коротун О.М. 
          Майданевича А.Г. 
 
при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.  
за участю представників сторін: 
від позивача : Макієнко Є.Ю.;
від відповідача: не з`явилися,
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 (повний текст рішення складено 19.10.2021)
у справі №910/13849/21 (суддя Бойко Р.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа"
про спростування недостовірної інформації та стягнення 100  000, 00 грн.,
                    
                                                 ВСТАНОВИВ: 
          
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа", в якому просив суд визнати недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей", поширену Товариством з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" 23.10.2020 та 28.10.2020 інформацію на веб-сайті mind.ua в мережі Інтернет. Зобов`язати відповідача спростувати вказану інформацію та стягнути з відповідача моральну (немайнову) шкоду у розмірі 100 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" вказує, що 23.10.2020 та 28.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" на веб-сайті mind.ua розмістило публікації, які, за твердження позивача, містять недостовірну інформацію негативного характеру щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей", чим було порушено його особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі 910/13849/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей"  задоволено повністю. 
Визнано недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей", інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" на інформаційному ресурсі (веб-сайті): mind.ua, у мережі Інтернет, у публікації від 23 жовтня 2020 року о 8 год. 00 хв. під заголовком: "Платіжні системи "Лео" перевели 262 млн грн нелегальним онлайн-казино - розслідування Mind", а саме інформацію наступного змісту: "Платіжні системи "Лео" перевели 262 млн грн. нелегальним онлайн- казино... Згідно з фінансовим звітом компанії ТОВ "ФК "Леогеймінг пей", минулого року вона пропустила через себе 262 млн грн грошових переказів на поповнення ігрових рахунків нелегальних онлайн-казино й букмекерських компаній". 
Визнано недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей", інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" на інформаційному ресурсі (веб-сайті): mind.ua, у мережі Інтернет, у публікації від 28 жовтня 2020 року о 19 год. 30 хв. під заголовком: "Проросійські телеграм-канали "Резидент" і "Легитимный" захищають нелегальний бізнес", а саме інформацію наступного змісту: "...компанія ТОВ "ФК "Леогеймінг пей" минулого року пропустила через себе 262 млн грн грошових переказів на поповнення ігрових рахунків нелегальних онлайн-казино й букмекерських компаній".
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" протягом місяця, з дня набрання законної сили судовим рішенням, спростувати поширену недостовірну інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" шляхом розміщення в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі (веб-сайті): mind.ua, у відповідних розділах, вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів тощо, під заголовком "Спростування недостовірної інформації щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей".
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" відшкодування моральної (немайнової) шкоди за поширення інформації, що не відповідає дійсності й порочить ділову репутацію позивача, у розмірі 100  000, 00 грн. та судовий збір у розмірі 6 810, 00 грн. 
Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі №910/13849/21 скасувати та ухвалити нове рішення суду, яким відмовити в задоволенні  позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що презумпція недостовірності негативної інформації про особу, передбачена ч. 3 ст. 277 ЦК України втратила свою чинність на підставі Закону України № 1170-VII від 27.03.2014, виходячи з чого, в силу положень статей 13 та 14 ГПК України та ст. 74 ГПК України саме позивач повинен довести факт не тільки поширення інформації відповідачем, а й факт її недостовірності, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.  
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2021 справу №910/13849/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі № 910/13849/21 та призначено розгляд справи на 14.12.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду виправлено описку в ухвалі від 11.11.2021.
01.12.2021 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.
Крім того, представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема зазначив, що посилання судом першої інстанції на презумпцію добропорядності не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи, оскільки позивачем були надані докази не лише факту поширення в мережі інтернет спірної інформації, але і докази недостовірності спірної інформації. Вказана у спірних публікаціях інформація викладена в якості фактів і не є оціночними судженнями, оскільки спростовується доказами, що знаходяться як в матеріалах справи, так і у вільному доступі в мережі Інтернет.
Представник позивача в судовому засіданні 14.12.2021 року заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні рішення суду першої інстанції - залишити без змін.
Представник відповідача у судове засідання 14.12.2021 року не прибув. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 0411636099589.
Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду рішення місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення Господарського суду міста Києва  в апеляційному порядку за відсутності представника  відповідача,  який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. 
          Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення  Господарського суду  міста Києва від 30.09.2021 року підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" - без задоволення,  з наступних підстав. 
          Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Звертаючись до суду із позовними вимогами, позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" на інформаційному ресурсі (веб-сайті): mind.ua, у мережі Інтернет розповсюдило щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" недостовірну інформацію:
1) у публікації від 23 жовтня 2020 року о 8 год. 00 хв. під заголовком: "Платіжні системи "Лео" перевели 262 млн грн нелегальним онлайн-казино - розслідування Mind", а саме інформацію наступного змісту:
"Платіжні системи "Лео" перевели 262 млн грн нелегальним онлайн-казино...
Згідно з фінансовим звітом компанії ТОВ "ФК "Леогеймінг пей", минулого року вона пропустила через себе 262 млн грн грошових переказів на поповнення ігрових рахунків нелегальних онлайн-казино й букмекерських компаній.".
2) у публікації від 28 жовтня 2020 року о 19 год. 30 хв. під заголовком: "Проросійські телеграм-канали "Резидент" і "Легитимный" захищають нелегальний бізнес", а саме інформацію наступного змісту:
"...компанія ТОВ "ФК "Леогеймінг пей" минулого року пропустила через себе 262 млн грн грошових переказів на поповнення ігрових рахунків нелегальних онлайн-казино й букмекерських компаній.".
Позивач стверджує, що дана інформація є недостовірною, оскільки ним не здійснювались перекази коштів жодним юридичним особам, діяльність яких пов`язана із азартними іграми, тим більше нелегальним онлайн-казино. При цьому, позивач вказує, що дана інформація є негативною, оскільки фактично створює враження, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" вчиняє протиправні (кримінально карані) діяння.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" вказує, що у наведених публікаціях міститься недостовірна (неправдива) інформація, що шкодить (дискредитує) діловій репутації позивача, у зв`язку з чим останній звернувся до суду із даним позовом.
Частиною 4  статті 32 Конституції України  гарантовано кожному судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Відповідно до  ст. 91 ЦК України  юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.
За положеннями  статті 94 ЦК України  юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до  глави 3 цього Кодексу.
Згідно з  статтею 1 Закону України "Про інформацію", приписи якої кореспондуються з частиною 1  статті 200 ЦК    України, під інформацією розуміються будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.
Відповідно до  статті 5 Закону України "Про інформацію"  кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Частинами 1, 2  статті 7 Закону України "Про інформацію"  визначено, що право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Згідно із  статтею 201 ЦК України  особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.
Частиною 4  статті 32 Конституції України  передбачено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
За змістом частини першої  статті 91 ЦК України  право на спростування недостовірної інформації, передбачене  статтею 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, яка порушує право на ділову репутацію юридичної особи.
При цьому суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною; б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію.
При розгляді справ зазначеної категорії необхідно враховувати, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Негативною необхідно вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
Як зазначив позивач, поширення спірної інформації необмеженому колу осіб відбулось на веб-сайті https://mind.ua у публікації від 23 жовтня 2020 року під заголовком: "Платіжні системи "Лео" перевели 262 млн грн нелегальним онлайн-казино - розслідування Mind" та у публікації від 28 жовтня 2020 року о 19 год. 30 хв. під заголовком: "Проросійські телеграм-канали "Резидент" і "Легитимный" захищають нелегальний бізнес".
При цьому, на веб-сайті https://mind.ua не міститься відомостей щодо автора спірних публікацій.
Розміщення спірної інформації на веб-сайті https://mind.ua, який належить відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа", підтверджується матеріалами справи, а саме роздруківками сторінок з веб-сайту.
Відкритість Інтернет-ресурсу "mind.ua" та доступність розміщеної на ньому інформації, зокрема наведеної публікації, підтверджується не лише можливістю без перешкод для будь-кого перейти за посиланням на веб-сайт цього ресурсу, але й зазначенням на веб-сайті https://mind.ua у розділі "Угода користувача" (посилання: https://mind.ua/agreement) про те, що доступ до сайту надано невизначеному колу осіб.
Враховуючи наведене, матеріалами справи підтверджується факт поширення в мережі Інтернет спірної інформації.
Згідно зі  ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права"  власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту.
Відповідно до ч. 11  ст. 52-1 Закону України "Про авторське право і суміжні права"  власники веб-сайтів та постачальники послуг хостингу, крім фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, зобов`язані розміщувати у вільному доступі на власних веб-сайтах та (або) в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) таку достовірну інформацію про себе:
а) повне ім`я або найменування власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу;
б) повну адресу місця проживання або місцезнаходження власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу;
в) контактну інформацію власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу, у тому числі адресу електронної пошти, номер телефону, за якими з ними можливо оперативно зв`язатися.
Колегією суддів встановлено, що у розділі веб-сайту "mind.ua" під назвою "Угода користувача", а також розділі під назвою "Політика конфіденційності та файли cookie" (посилання: https://mind.ua/agreement, https://mind.ua/privacy) зазначено, що власником веб-сайту https://mind.ua є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа".
Факти поширення спірної інформації Товариством з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" на інформаційному ресурсі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" (веб-сайті): mind.ua, у мережі Інтернет, у публікаціях від 23 жовтня 2020 року та від 28 жовтня 2020 року відповідачем не заперечувались.
Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що мало місце поширення відповідачем спірної інформації необмеженому колу осіб.
Спірна інформація стосується саме позивача, оскільки у публікаціях зазначено назву позивача - ТОВ "ФК "Леогеймінг пей". Крім того, посилання у публікаціях на фінансові результати діяльності за 2019 рік в сукупності із зазначенням назви позивача виключають можливість припущення, що інформація у спірних публікаціях стосувалась іншої особи із подібною назвою.
Враховуючи вказане, відповідачем була поширення інформації, яка стосується позивача.
Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначає, що спірна інформація викладена у формі оціночних суджень.
Однак, колегія суддів не погоджується із вказаними доводами відповідача враховуючи наступне.
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові Верховного Суду від 01.02.2018 по справі №757/33799/15-ц.
Відповідно до вимог частин першої, другої  статті 30 Закону України "Про інформацію"  ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс проти Австрії" зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного  статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року.
У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.
Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 у справі №918/233/18.
Таким чином, враховуючи висновок Європейського суду з прав людини, фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність, як особистих немайнових прав.
Свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих  статтею 10 Європейської конвенції з прав людини, і вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті.
У публікації від 23 жовтня 2020 року о 8 год. 00 хв. під заголовком: "Платіжні системи "Лео" перевели 262 млн грн нелегальним онлайн-казино - розслідування Mind" міститься наступна цитата: "Платіжні системи "Лео" перевели 262 млн грн нелегальним онлайн-казино... Згідно з фінансовим звітом компанії ТОВ "ФК "Леогеймінг пей", минулого року вона пропустила через себе 262 млн грн грошових переказів на поповнення ігрових рахунків нелегальних онлайн-казино й букмекерських компаній.".
У публікації від 28 жовтня 2020 року о 19 год. 30 хв. під заголовком: "Проросійські телеграм-канали "Резидент" і "Легитимный" захищають нелегальний бізнес" міститься наступна цитата: "...компанія ТОВ "ФК "Леогеймінг пей" минулого року пропустила через себе 262 млн грн грошових переказів на поповнення ігрових рахунків нелегальних онлайн-казино й букмекерських компаній."
Колегією суддів встановлено, що дані тези містять стверджувальний характер, при їх викладені не використано прикметники, гіперболи, алегорії або сатиру, мовні засоби та обороти, які застосовуються при наданні критичної оцінки діяльності тієї чи іншої особи або свідчать про викладені власних думок.
Із вказаних тез вбачається, що інформація містить ствердження, що ТОВ "ФК "Леогеймінг пей" у 2019 році (оскільки дані публікації були здійснені у 2020 році) здійснила переказ коштів у розмірі 262 млн. грн. на поповнення ігрових рахунків нелегальних онлайн-казино й букмекерських компаній.
Вказана у спірних публікаціях інформація викладена в якості фактів і не є оціночними судженнями, оскільки спростовується доказами, що знаходяться як в матеріалах справи, так у вільному доступі в мережі Інтернет (позивач в силу законодавства зобов`язаний публікувати на своєму веб-сайті перелік контрагентів, із якими співпрацює).
Позивач здійснює фінансову діяльність під наглядом Національного банку України на підставі відповідної ліцензії та основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" є переказ коштів без відкриття рахунків.
Згідно звіту про рух грошових коштів (за прямим методом) за 2019 рік від 01.01.2020 (витяг з якого був використаний у публікації від 23.10.2020) вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" у 2019 році всього було здійснено переказ коштів на суму трохи більше ніж 262 млн. грн.
Позивачем було долучено до матеріалів справи список (перелік) всіх контрагентів (ведення та публікація якого передбачена законодавством у сфері фінансової діяльності), з якими Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" підтримує ділові відносини. Серед вказаних контрагентів, зокрема, є ПАТ АБ "Укргазбанк", КП "Київтраспарксервіс", КП "Харківпарксервіс", ПАТ "ВФ Україна", ПАТ "Київстар", ПАТ "Банк Фамільний", КП "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради, ПАТ "Айбокс Банк", ПАТ "Перший інвестиційний банк".
Із вказаного списку не вбачається, а відповідачем не доведено, що всі контрагенти, або хоча б певні з них пов`язані із азартними іграми, зокрема, нелегальними онлайн-казино.
Частиною 3  статті 13 Господарського процесуального кодексу України  визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Частиною 1  статті 74 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Оскільки відповідачем не надано доказів здійснення позивачем будь-яких переказів коштів (не кажучи про 262 млн. грн.) на користь онлайн-казино (в тому числі, нелегальних), суд приходить до висновку, що інформація у спірних публікаціях щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" не відповідає дійсності, тобто містить відомості про події (перерахунок коштів нелегальним онлайн-казино), яких не існувало.
Твердження про перерахунок суб`єктом фінансової діяльності коштів (із зазначенням суми таких коштів) на рахунки інших суб`єктів, в тому числі пов`язаних із азартними іграми, можуть бути перевірені та відповідно підтверджені або спростовані відповідними доказами.
Згідно  ст. 17 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", ст.  26,  37 Закону України "Про друковані засоби інформації (пресу) в Україні", ст.    59,  64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", журналіст та/або засіб масової інформації звільняються від відповідальності за поширення інформації, яка не відповідає дійсності, якщо суд встановить, що журналіст діяв добросовісно та здійснював її перевірку. Журналіст зобов`язаний передавати для публікації об`єктивну і достовірну інформацію. Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов`язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою.
Таким чином, автор або інформаційний ресурс (видавець) тощо до моменту поширення інформації зобов`язані перевірити її на достовірність та мати цьому відповідні докази.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що висловлювання, які знайшли відображення в оскаржуваній позивачем інформації, не є оціночними судженнями, оскільки висловлювання відповідача стосуються конкретних фактів, конкретної особи, є точними, чіткими та мають стверджувальний характер, такі факти можливо перевірити на істинність, спростувати або підтвердити конкретними доказами.
Згідно частини 2  статті 34 Господарського кодексу України  визначено, що дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.
Апеляційним судом встановлено, що поширена відповідачем спірна інформація, не ґрунтується на жодних належних та допустимих доказах, а тому є неправдивою та недостовірною.
Таким чином, право на недоторканість ділової репутації позивача є порушеним, оскільки внаслідок поширення відповідачем недостовірної інформації у інших учасників господарських відносин може сформуватись негативна оцінка підприємницької діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей", яка безпосередньо впливає на стан його господарських відносин з контрагентами та клієнтами.
Поширена відповідачем недостовірна інформація принижує авторитет Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей", негативно впливає на його імідж.
З огляду на наведене, матеріалами справи підтверджується, що поширення спірної інформації призвело до порушення особистих немайнових прав позивача.
Враховуючи викладене позовні вимоги в частині визнання недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей", інформації, поширеної Товариством з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" на інформаційному ресурсі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" (веб-сайті) "mind.ua", у мережі Інтернет, у публікації від 23 жовтня 2020 року під заголовком: "Платіжні системи "Лео" перевели 262 млн грн нелегальним онлайн-казино - розслідування Mind" та у публікації від 28 жовтня 2020 року під заголовком: "Проросійські телеграм-канали "Резидент" і "Легитимный" захищають нелегальний бізнес" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не врахував, що презумпція недостовірності негативної інформації про особу, передбачена ч. 3 ст. 277 Цивільного кодексу України втратила свою чинність на підставі закону України № 1170-VII від 27.03.2014 року, виходячи з чого, в силу положень статей 13 та 14 ГПК України та ст. 74 ГПК України саме позивач повинен довести факт не тільки поширення інформації відповідачем, а факт її недостовірності, є необґрунтованими.
Так, колегія суддів погоджується із доводами позивача, що посилання місцевого господарського суду на презумпцію добропорядності не призвело до неправильного вирішення справи, оскільки позивачем були надані докази та доведено не лише факт поширення спірної інформації, а й те, що вказана інформація не ґрунтується на жодних доказах, а тому є неправдивою та недостовірною.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" протягом місяця, з дня набрання законної сили судовим рішенням, спростувати поширену недостовірну інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" шляхом розміщення в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі (веб-сайті): mind.ua, у відповідних розділах, вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів тощо, під заголовком "Спростування недостовірної інформації щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей".
Відповідно до ст. 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.
Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що заявлена позивачем вимога про зобов`язання відповідача спростувати недостовірну інформацію підлягає задоволенню повністю.
Позивач також звернувся до суду з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" моральну (немайнову) шкоду в розмірі 100 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1  статті 23 Цивільного кодексу України  особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.
Згідно з п. 4 ч. 2  ст. 23 Цивільного кодексу України  моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб (ч. 3  ст. 23 Цивільного кодексу України).
Відповідно до  статті 280 Цивільного кодексу України  якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали, зокрема, у зв`язку з приниженням її ділової репутації.
Моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №383/596/15).
Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача моральної (немайнової) шкоди суд враховує, що наявність позитивної ділової репутації у суб`єкта господарювання впливає на здатність підприємства емоційно приваблювати клієнтів та партнерів, викликати довіру як у працівників, так у суспільства, створює внутрішню позитивну атмосферу в колективі.
Враховуючи специфіку діяльності позивача як фінансової установи, ціна ділової репутації в даному випадку має вирішальне значення, оскільки за наявності сумнівів у законності (легальності), відкритості діяльності фінансової установи знижується довіра клієнтів до позивача, які довіряють Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" свої кошти.
Відтак,    успішність Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" залежить виключно від ефективності залучення клієнтів, оскільки прибуток позивача безпосередньо залежить від кількості клієнтів та обсягів наданих фінансових послуг, тому наявність у позивача, який надає фінансові послуги, позитивної ділової репутації безпосередньо впливає на його господарську успішність.
Поширена інформація негативно впливає на ділову репутацію позивача та може стати причиною відмови співпрацювати з підприємством, висвітлює діяльність підприємства як незаконну антисоціальну, аморальну, таку, що порушує чинне законодавство. 
Тривалість даної ситуації з жовтня 2020 року та доступність інформації (доступ до сайту надано невизначеному колу осіб) змушує позивача спрямовувати професійні, людські та часові ресурси на спростування такої недостовірної інформації, роз`яснення своїм клієнтам та партнерам про неправдивість інформації, на відновлення іміджу тощо.
Колегія суддів погоджується із доводами позивача, що чинне законодавство не містить вичерпного переліку обставин, за яких підприємство чи організація може вважати, що їй заподіяно моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Апеляційним судом також враховано, що у даній сфері є неможливим достеменно встановити розмір заданої шкоди діловій репутації Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей" внаслідок поширення Товариством з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" недостовірної інформації та відповідно такий розмір є орієнтовним.
Враховуючи, що мало місце поширення відповідачем, як спеціальним суб`єктом (основним видом діяльності якого є видання журналів і періодичних видань), недостовірної інформації щодо позивача, яка негативно впливає на ділову репутацію останнього та відповідно призвела до порушення особистих немайнових прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Леогеймінг Пей", апеляційний суд погоджується із місцевим господарським судом, що з урахуванням вимог розумності та справедливості стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" підлягає сума моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн., що становить менше 0,5% від суми чистого доходу позивача за 2020 рік (згідно фінансової звітності позивача, наявної у вільному доступі у мережі Інтернет) та відповідає ступеню вчиненого відповідачем порушення.
          Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). 
          Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.   
          Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.
          Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -                                                                                
                                                      ПОСТАНОВИВ:

           1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьючер Медіа" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі №910/13849/21 залишити без задоволення.          
           2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі №910/13849/21 залишити без змін.          
           3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.          
           4.   Матеріали справи №910/13849/21 повернути до Господарського суду міста Києва. 

          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                            В.В. Сулім 

Судді                                                                                О.М. Коротун

                                                                                А.Г. Майданевич

Дата складення повного тексту 17.12.2021