Справа № 344/14713/21 
Провадження № 22-ц/4808/1552/21 
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л.В. 
Суддя-доповідач Томин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої                        Томин О.О.
суддів:                        Бойчука І.В., Пнівчук О.В.
за участю секретаря        Максимів Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шургот Оксани Василівни на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену суддею Мелещенко Л.В.21 вересня 2021 року в м. Івано-Франківську у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про усунення перешкод шляхом припинення податкової застави щодо майна, придбаного на електронних торгах, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
У вересні 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про усунення перешкод шляхом припинення податкової застави щодо майна, придбаного на електронних торгах, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем на електронних торгах Державного підприємства «СЕТАМ» було придбано 1/2 частку офісного приміщення загальною площею 200,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
18.05.2021 року на підставі протоколу №538093 проведення електронних торгів від 20.04.2021 року державним виконавцем складено акт про проведені електронні торги щодо даного арештованого майна від 18.05.2021 року, а відповідно до вказаного акту відбулась реалізація арештованого майна ТОВ «ЗАХІДГАЗТЕХ» при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №64913187 про стягнення з ТОВ «ЗАХІДГАЗТЕХ» заборгованості.
Листом відділу ДВС в м. Івано-Франківську від 19.07.2020 року підтверджено, що кошти від реалізації даного майна перераховані за користування базою АСВП, за експертну оцінку реалізованого майна, на виконавчий збір та на рахунки ГУ ДПС в м. Києві.
Однак у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься актуальна інформація із спеціального розділу про державну реєстрацію обтяжень щодо купленого ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме: номер запису обтяження - 29960151, вид обтяження - податкова застава щодо 1/2 частки офісного приміщення по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна - 15910208), обтяжував - ГУ ДФС в Івано-Франківській області, боржник - ТОВ «ЗАХІДГАЗТЕХ», підстава для державної реєстрації - рішення про опис майна у податкову заставу, серія та номер: 269/10/09-19-55-17-14, виданий 16.01.2019 року ГУ ДФС в Івано-Франківській області, акт опису майна серія та номер: 11/15, виданий 16.01.2019 року ГУ ДФС в Івано-Франківській області.
Із записів обтяження №40811357 та №38066071 вбачається, що арешт, накладений в межах виконавчих проваджень, стосується усього нерухомого майна ТОВ «ЗАХІДГАЗТЕХ», крім офісного приміщення по АДРЕСА_1 .
Державним виконавцем було повідомлено, що ТОВ «ЗАХІДГАЗТЕХ» перейшло на облік до ГУ ДПС в м. Києві, ДПІ у Дніпровському районі, а тому позивач звернувся до даного управління із заявою про припинення податкової застави на вищевказане майно. Однак листом №5915/1/26-15-13-03-14/ЗВГ від 13.08.2021 року йому було повідомлено, що в ГУ ДПС в м. Києві відсутні підстави для звільнення майна ТОВ «ЗАХІДГАЗТЕХ» з-під податкової застави та виключення з Державного реєстру речових права на нерухоме майно, оскільки станом на 11.08.2021 року жодна із подій, визначених пп. 93.1.1-93.1.4 п. 93.1 ст. 93 ПК України не настала.
При цьому перебування придбаного на електронних торгах нерухомого майна в податковій заставі порушує право власності позивача на це майно в частині права розпорядження ним, а ПК України не передбачено право нового власника звільнити майно з податкової застави, як і подати відповідну заяву до державного реєстратора.
З огляду на викладене просив припинити податкову заставу, зареєстровану у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у Спеціальному розділі за №29960151 на підставі рішення про опис майна у податкову заставу, серія та номер: 269/10/09-19-55-17-14, виданий 16.01.2019 Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області; акт опису майна, серія та номер: 11\15, виданий 16.01.2019 Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області, щодо предмета обтяження: офісне приміщення, частка власності 1/2, реєстраційний номер майна 15910208, адреса:  АДРЕСА_1 , що належало на праві власності боржнику ТОВ «ЗАХІДГАЗТЕХ», та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про вид обтяження - податкову заставу, номер запису про обтяження 29960151 (Спеціальний розділ).
Ухвалою Івано-Франківського міського суду 21 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі. Роз`яснено позивачу, що з даним позовом він може звернутися до відповідного адміністративного суду за правилами адміністративного судочинства.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Шургот О.В. подала апеляційну скаргу. Вважає дану ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що на час розгляду справи спірне майно реалізовано і право власності на нього набув позивач на підставі правочину. А тому має місце спір про право цієї особи, оскільки наслідки вирішення такого спору безпосередньо впливають на зміст та стан його речового права на спірне майно.
При цьому акт про поведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а власник має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.
Вказує, що питання щодо юрисдикційності аналогічних спорів вже було вирішено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 01.07.2020 року в рамках справи №804/15129/15. Однак наведене не було враховано судом першої інстанції та, як наслідок, призвело до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 вересня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача - адвокат Шургот О.В. доводи апеляційної скарги підтримала з мотивів, наведених у ній.
Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися про час та місце слухання справи належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся в суд в порядку цивільного судочинства з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про усунення перешкод шляхом припинення податкової застави щодо майна, придбаного на електронних торгах, та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження - податкову заставу.
Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини виникли між фізичною особою та Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві, Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, які є суб`єктами владних повноважень, що визначає наявність публічно-правового спору та відносить його до підсудності адміністративного суду.
Однак апеляційний суд не може погодитися із такими висновками з огляду на наступне.
Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №263/17218/18 (провадження №14-469цс19) вказано, що можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Під час вирішення питання щодо можливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданням цивільного судочинства, передбаченим у статті 2 ЦПК України, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У свою чергу, згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).
За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Наведене викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №821/772/18 (провадження №11-1065апп18).
Як вбачається з позовної заяви, позивач вбачає порушення своїх прав у тому, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявні відомості про податкову заставу щодо нерухомого майна, яке, як стверджує позивач, належать йому на праві власності, а також тому, що ГУ ДПС у місті Києві не вбачає жодних підстав для припинення податкової застави.
Відповідно до пункту 95.14 статті 95 Податкового кодексу України покупець майна, яке перебуває у податковій заставі, набуває права власності на таке майно відповідно до умов, визначених у договорі купівлі-продажу, що укладається за результатами проведених торгів.
Відповідно до пункту 93.4 статті 93 Податкового кодексу України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до публічних обтяжень належать податкова застава.
Відповідно до частини 5 статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.
Отже, однією з підстав реєстрації відомостей про припинення обтяження може бути судове рішення.
Судом встановлено, що згідно копії Протоколу №538093 проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» ОСОБА_1 20.04.2021 року придбав 1/2 частку офісного приміщення загальною площею 200,9 кв.м., яке знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 (а.с. 11).
18.05.2021 року на підставі вищевказаного Протоколу державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС Керницьким А. складено Акт про проведені електронні торги арештованого майна - 1/2 частки офісного приміщення по  АДРЕСА_1 , яке належало ТОВ «ЗАХІДГАЗТЕХ». Зазначено, що даний Акт є підставою для набуття покупцем ОСОБА_1 права власності на реалізоване на торгах вищевказане нерухоме майно (а.с. 12).
Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за спірним приміщенням (розділ «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень») 23.01.2019 року зареєстровано запис про обтяження №29960151 (спеціальний розділ). Підставою виникнення обтяження є: рішення про опис майна у податкову заставу, серія та номер: 269/10/09-19-55-17-14, виданий 16.01.2019 pоку, видавник - ГУ ДФС в Івано-Франківській області; акт опису майна, серія та номер №11/15, виданий 16.01.2019 pоку, видавник - ГУ ДФС в Івано-Франківській області. Вид обтяження - податкова застава (а.с. 20-21).
Позивач звертався відділу ДВС в м. Івано-Франківську ГУ ДПС в м. Києві із заявами про зняття обтяження з придбаного ним майна.
Листом №64044 від 19.07.2021 року відділом ДВС в м. Івано-Франківську йому повідомлено, що ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкцією з примусового виконання рішень судів не передбачено зняття державним виконавцем податкової застави. Рекомендовано звернутися до ГУ ДПС в м. Києві (а.с. 13).
Згідно копії відповіді ГУ ДПС в м. Києві №5915/1/26-15-13-03-14/ЗВГ від 13.08.2021 року станом на 11.08.2021 року відсутні підстави для звільнення майна ТОВ «ЗАХІДГАЗТЕХ» з-під податної застави та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки жодна з подій, визначених пп. 93.1.1-93.1.4 п. 93.1 ст. 93 ПК України не відбулася (а.с. 22-23).
Таким чином спір у цій справі виник через наявність перепон у позивача щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, на яке накладено обтяження у вигляді податкової застави в якості забезпечення сплати податкового зобов`язання ТОВ «ЗАХІДГАЗТЕХ», так як останнє згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником спірного приміщення.
За таких обставин предметом судового розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення податкового органу як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки усунення перешкод у реєстрації права власності позивача на спірне приміщення та засвідчення державою вже набутого особою права власності, що вказує на приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.
Такі ж висновки викладені і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 року у справі №804/15129/15 (провадження №11-166апп20).
Отже з огляду на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин, встановлені обставини справи, та враховуючи суб`єктний склад її учасників, апеляційний суд вважає, що цей спір не є публічно-правовим, а в силу вищенаведених приписів статті 19 ЦПК України має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.
При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Ураховуючи наведене, спір у цій справі не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката Шургот Оксани Василівни задовольнити.
Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 вересня 2021 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча:                                                                О.О. Томин
Судді:                                                                        І.В. Бойчук
                                                                               О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 15 листопада 2021 року.