Справа № 755/18160/20                                                                                   Головуючий в суді І інстанції Арапіна Н.Є.
Провадження № 22ц-824/7514/2021                                                           Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(у порядку письмового провадження)
 
06 грудня 2021 року                                                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідачаМельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В. В.,-
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2020 року представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що 25 вересня 2007 року був укладений договір № б\н, за яким відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 250,00 грн., який в подальшому було збільшено до 21 600 грн.
Вказує, що банк свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит, однак відповідач своїх обов`язків з вчасного повернення кредитних коштів не виконав, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 11 жовтня 2020 року становить 15 057,27 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 10 108,57 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 948,70 грн.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за простроченим тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 25 вересня 2007 року у розмірі 10 108 грн. 57 коп. та судовий збір в розмірі 1 408 грн. 34 коп., у задоволенні інших позовних вимог банку відмовлено.
Не погоджуючись із цим рішенням, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить його у частині незадоволених позовних вимог скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог, а в іншій частині рішення залишити без змін.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається зокрема на те, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, оскільки між сторонами були узгоджені усі істотні умови кредитного договору, зокрема і розмір відсотків за користування кредитом, що підтверджується підписом відповідача на анкеті-заяві від 25 вересня 2007 року, через що відмова в задоволенні цих позовних вимог суперечить положенням ст. 1048 ЦК України та ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність».
ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про розгляд справи, своїм правом на надання відзиву не скористався.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, підписавши анкету-заяву, користувався кредитними коштами, проте не виконав своїх зобов`язань щодо повернення цих коштів у належні строки, заборгованість не погашено, однак позивач не надав доказів щодо узгодження між сторонами відсоткової ставки за користування кредитом, а надані банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить підпису відповідача, тому суд вважав необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь банку лише заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 108,57 грн. 
Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 2007 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву у АТ КБ «ПриватБанк» про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.14).
Також позивач надав суду витяги із тарифів та Умов і Правил надання банківських послуг, які не містять підпису відповідача (а.с.15-20).
Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та належним чином, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому договором, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.34-43).
Проте, позичальник своїх зобов`язань за договором виконував не належним чином, в результаті чого утворилась заборгованість, згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25 вересня 2007 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 11 жовтня 2020 року становить у розмірі 15 057,27 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 10 108,57 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 948,70 грн. (а.с. 3-7, 8-10, 11).
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Посилання банку на положення Умов та правил надання банківських послуг щодо збільшення кредитної ставки, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що  матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, зауважила на тому, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин.
З наявної у матеріалах справи анкети-заяви від 25 вересня 2007 року, яка містить підпис позичальника, вбачається, що базова відсоткова ставка була погоджена сторонами і становить 1,9 % в місяць із розрахунку 360 днів у році.
За таких обставин, є всі підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсотків за кредитним договором.
Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку станом на 11 жовтня 2020 року становить у розмірі 15 057,27 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 10 108,57 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 948,70 грн.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов передчасного висновку про те, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо нарахування відсотків за користування кредитом, тому висновок суду про відсутність підстав для задоволення цих позовних вимог є необґрунтованим та суперечить матеріалам справи.
В іншій частині  рішення суду сторонами не оскаржується.
Враховуючи викладене, рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення в цій частині про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 948,70 грн.
 
Керуючись ст. ст. 259, 369, 374, 376 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
 
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками - скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог.
 
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ - 14360570) заборгованість за простроченими відсотками  у розмірі 4 948  (чотири тисячі дев`ятсот сорок вісім) грн. 70 коп.
 
У іншій частині рішення залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий: 

Судді: