Ухвала
іменем України
8 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 295/7788/21
провадження № 51- 5145 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів:                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на ухвалу судді Житомирського апеляційного суду від 05 серпня  2021 року про повернення йогоапеляційної скарги на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира  від 01 липня 2021рокупро відмову у задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
встановив:
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира  від 01 липня 2021рокувідмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Ухвалою судді Житомирського апеляційного суду від  05 серпня 2021 року повернута апеляційна скарга засудженого ОСОБА_4 на зазначену ухвалу місцевого суду на підставі п.4 ч.3 ст.399 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), у зв`язку із пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження, і в той же час ним не порушувалося питання про поновлення цього строку.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання  про перегляд в касаційному порядку ухвали судді апеляційного суду в частині незастосування щодо нього положень ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України (далі – КК) та, не погоджуючись з судовим рішенням, просить вирішити клопотання про перерахування терміну ув`язнення.  
Суд перевіривши касаційну скаргу та надану до неї копію судового рішення, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Згідно ч.2 ст.113 КПК будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. 
Ч. 5 ст. 115 КПК передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
Відповідно до ст. 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до абз. 2 ч.3 ст.395 та п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції може бути подано протягом семи  днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду першої інстанції було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається з наданої копії ухвали судді апеляційного суду від 05 серпня 2021 року, ухвала суду першої інстанції постановлена 01 липня 2021 року, проте з апеляційною скаргою засуджений ОСОБА_4 звернувся лише 16 липня 2021 року (згідно відбитку штемпелю на конверті), тобто з порушенням встановленого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, який минув  08 липня 2021 року, та клопотання про поновлення цього строку не подав. 
Суддею апеляційного суду в ухвалі від 05 серпня 2021 року зазначено про те, що із змісту копії ухвали місцевого суду убачається, що засуджений ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні  01 липня 2021 року при розгляді його клопотання (а.п.8-9), за результатами якого була постановлена ухвала Богунського районного суду м. Житомира  від 01 липня 2021 року (а.п.10-11), копію якої засуджений особисто отримав 01 липня 2021 року, що підтверджується наявною у матеріалах провадження розпискою (а.п.14).
При цьому, в ухвалі суддя апеляційного суду  також посилається  на положення п.2 ч.2 ст.395 КПК, згідно із якими, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення. При цьому також  зазначив, що в ухвалі суду першої інстанції в резолютивній частині належним чином було роз`яснено право оскарження ухвали до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим  -  в той же строк з дня отримання ним копії ухвали. 
Отже, на думку Суду, будучи присутніми 01 липня 2021 року  при оголошенні судового рішення, засуджений ОСОБА_4 відповідно був обізнаний про зміст прийнятого рішення, однак апеляційну скаргу подав з пропуском строку, передбаченого п.2 ч.2 ст.395 КПК, не порушуючи при цьому питання про поновлення апеляційного строку.
У силу п. 4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. 
Отже, суддя апеляційного суду, правильно встановивши, що строк на апеляційне оскарження пропущений, клопотання про його поновлення не подано,  дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню.
Будь-яких інших обґрунтованих доводів щодо порушень, допущених суддею апеляційного суду, в касаційній скарзі не наведено. Суд вважає рішення судді апеляційної інстанції від 05 серпня 2021 року таким, що ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.
Відповідно до  положень статей 537, 539 КПК питання, що виникають під час та після виконання вироку вирішуються місцевим судом за клопотанням  (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань. За наслідками розгляду клопотання чи подання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
– залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу  – без задоволення;
– скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
– скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
– змінити судове рішення.
Ураховуючи наведені положення норм КПК, прохання засудженого у касаційній скарзі щодоперегляду оскаржуваної ухвали апеляційного суду в частині незастосування щодо нього положень ч.5 ст.72 КК, а також вирішення клопотання про перерахування терміну ув`язнення, не може бути предметом перевірки в касаційному порядку, з огляду на повноваження суду касаційної інстанції, визначені чинним процесуальним законом.  
 
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу судді Житомирського апеляційного суду від  05 серпня  2021 року про повернення його апеляційної скарги на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира  від 01 липня 2021 року про відмову у задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                            ОСОБА_3