УХВАЛА
 
15 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 495/9673/19
провадження № 61-17605ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О.,                 Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 грудня 2020 року та на постанову Одеського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У 2020 році ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача, щомісічно, до досягнення дитиною повноліття.
 
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від                   24 грудня 2020 року, в складі судді Шевчук Ю. В., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року в складі колегії суддів Гриміка Р. Д., Драгомерецького М. М., Дришлака А. І., позов задоволено частково.
 
Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений                            11 грудня 2010 року та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №395.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини усіх видів доходу (заробітку), щомісяця, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 30 жовтня 2019 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Згідно з пунктом 3, 4 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства), а також справи про розірвання шлюбу.
 
Предметом позову в справі № 495/9673/19 є вимога про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, тобто дана справа є малозначною в силу закону. 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; ґ) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Саме по собі посилання на те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу без відповідного обґрунтування, не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня                       1997 року).
 
З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 грудня 2020 року та на постанову Одеського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                                Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                         І. О. Дундар
 
                                                                                                                         М. М. Русинчук