Постанова
Іменем України
 
18 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 567/217/18
провадження № 61-10657св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Державне підприємство «Сетам», Острозький районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
(м. Львів), ОСОБА_2 ,
треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 17 лютого 2021 року у складі судді Назарука В. А. та постанову Рівненського апеляційного суду від 10 червня 2021 року у складі колегії суддів: Гордійчука С. О., Ковальчук Н. М., Шимківа С. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), Острозького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
(м. Львів) (далі - Острозький РВ ДВС), ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - АТ «Акціонерний банк «Укргазбанк»), про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним та скасування протоколу електронних торгів, визнання недійсним і скасування акта про проведені електронні торги, визнання недійсним і скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та повернення нерухомого майна для повторного продажу з публічних торгів.
 
Позов мотивовано тим, що 01 лютого 2018 року ДП «Сетам» організовані та проведені електронні торги із реалізації предмету іпотеки: будівлі заправки з навісом (Д), будівлі складу (Ж), будівлі мийки (Г), будівлі гаражів (В), будівлі гаражів (Б), будинку тракторної бригади (А), які розташовані на АДРЕСА_1 .
 
За результатами проведення електронних торгів складений протокол проведення електронних торгів за № 314452, відповідно до якого їх переможцем став 
ОСОБА_2 .
 
15 червня 2018 року начальником Острозького РВ ДВС затверджено акт про проведені електронні торги.
 
Вважає, що арештоване майно передано на реалізацію ДП «Сетам» та вподальшому реалізовано 01 лютого 2018 року без виділення його частки в майні та без повідомлення його, як співвласника майна, про торги, вартість майна та його уцінки, що призвело до порушення його прав, визначених Законом України «Про виконавче провадження», можливості стати учасником проведення торгів за визначеною ціною та до початку проведення торгів чи протягом строку їх призначення виконати свої обов`язки перед стягувачем.
 
Окрім того, посилається на те, що реалізація спірного майна, яке є предметом іпотеки, здійснювалась державним виконавцем в ході примусового виконання рішення суду про стягнення боргу за кредитним договором, а не шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки з урахування положень Закону України «Про іпотеку» за яким таке звернення можливе лише на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, спірне майно передано ДП «Сетам» не як предмет іпотеки, у зв`язку з чим організатором торгів порушено вимоги Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5, а також державний виконавець не мав право виставляти майно на торги за боргами боржника перед іншими особами, відмінними від особи іпотекодержателя та передати майно на реалізацію без згоди іншого співвласника.
 
Зазначає, що ДП «Сетам» не дотримані вимоги статті 43 Закону України «Про іпотеку» щодо повідомлення іпотекодавця про день, час і місце проведення торгів та про початкову ціну реалізації майна, пункту 9 розділу III Порядку щодо змісту повідомлення, а також пункту 6 розділу IX Порядку щодо проведення других електронних торгів предмета іпотеки в місячний строк із дати проведення перших електронних торгів.
 
Враховуючи наведене позивач вважає, що допущені під час організації та проведення електронних торгів порушення вимог чинного законодавства призвели до порушення його прав та законних інтересів, як співвласника реалізованого на електронних торгах майна.
 
Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просив визнати недійсними електронні торги з реалізації об`єктів нерухомого майна, а саме: будівлі заправки з навісом (Д) площею 24,4 кв. м (реєстраційний номер об`єкта 12528456242); будівлі складу (Ж) площею 194,5 кв. м (реєстраційний номер об`єкта 12252256242); будівлі мийки (Г) площею 16,8 кв. м (реєстраційний номер об`єкта 12241556242); будівлі гаражів (В) площею 370,2 кв. м (реєстраційний номер об`єкта 12056256242); будівлі гаражів (Б) площею 590,4 кв. м (реєстраційний номер об`єкта 12190656242); будинку тракторної бригади (А) площею 240,2 кв. м (реєстраційний номер об`єкта 12447856242), піднавіс з навісом площею 106,1 кв. м, які розташовані на АДРЕСА_1 , проведених ДП «Сетам» 
01 лютого 2018 року, визнати недійсним та скасувати протокол електронних торгів від 01 лютого 2018 року № 314452 щодо продажу зазначеного майна, визнати недійсним і скасувати акт про проведені електронні торги від 15 червня 2018 року, визнати недійсним і скасувати свідоцтво про придбання зазначеного нерухомого майна з електронних торгів № 692, виданого 15 червня 2018 року приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Бернацькою І. М., скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_2 та повернути нерухоме майно для повторного продажу з публічних торгів.
 
Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 17 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення мотивоване тим, що позовні вимоги про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів та акта про проведені електронні торги є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги про скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів, скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно та повернення майна для повторного продажу є похідними від позовних вимог про визнання електронних торгів недійсними, то відсутні правові підстави для задоволення таких вимог.
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 10 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 17 лютого 2021 року залишено без змін.
 
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який повно та всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження своїх вимог про визнання електронних торгів недійсними, внаслідок порушення правил проведення електронних торгів та про наявність підстав для визнання результатів електронних торгів недійсними.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг
 
У червні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 17 лютого 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 10 червня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі 
№ 6-2677цс16.
 
У серпні 2021 року ДП «Сетам» подало до суду відзив на касаційну скаргу 
ОСОБА_1 , у якому заявник просить відмовити у задоволенні вказаної касаційної скарги, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін, посилаючись на те, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що в ході проведення електронних торгів було порушено його права, не обґрунтував та не довів, як описані ним порушення могли вплинути на результат торгів.
 
У серпні 2021 року АТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» подало до суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 .
 
Відповідно до частини четвертої статті 395 ЦК України до відзиву додаються докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Частиною четвертою статті 183 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
 
Враховуючи, що до відзиву АТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» не додало докази надсилання його копій та доданих до нього документів усім іншим учасникам справи, тому зазначений відзив підлягає залишенню без розгляду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Статтею 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги у межах, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
 
Встановлені судами обставини
 
22 лютого 2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладений кредитний договір № МСБ/02/2013/К.
На забезпечення виконання кредитного договору, 22 лютого 2013 року між 
ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки 
№ МСБ/02/2013/І, посвідчений приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Ковальчук Л. Я. за реєстровим № 236 предметом якого є нерухоме майно: будівля заправки з навісом (Д-1), піднавіс (Є) з навісом(є), будівля складу (Ж), будівля мазутосховища (Б), будівля мийки (Г), будівля гаражів (В), будівля гаражів (Б), будинок тракторної бригади (А), які знаходяться на АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно.
 
22 лютого 2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладений договір поруки № МСБ/02/2013/П, за яким останній зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором від 22 лютого 2013 року № МСБ/02/2013/К та надав згоду на відчуження цього майна, у випадку порушення кредитних зобов`язань ОСОБА_4 перед ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк».
 
17 березня 2015 року Острозьким районним судом Рівненської області ухвалено рішення у справі № 567/1472/14-ц за позовом ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення боргу та стягнуто з останніх, як солідарних боржників, на користь ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» 1 013 985,03 грн боргу та 3 654,00 грн судових витрат. На виконання цього рішення судом виданий виконавчий лист від 11 червня 2015 року № 567/1472/14-ц.
 
23 червня 2015 року старшим державним виконавцем Острозького РВ ДВС Воронецькою К. О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження 
№ 47938787 за виконавчим листом від 11 червня 2015 року №567/1472/14-ц.
 
06 листопада 2015 року старшим державним виконавцем Острозького РВ ДВС Воронецькою К. О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження 
№ 49237775 за виконавчим листом від 11 червня 2015 року № 567/1472/14-ц.
 
16 листопада 2015 року старшим державним виконавцем відділу ДВС по даному виконавчому провадженню винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
 
17 листопада 2015 року ОСОБА_1 ознайомлений з матеріалами цього виконавчого провадження.
 
08 грудня 2015 року ОСОБА_1 звертався у АТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» щодо переведення існуючого боргу ОСОБА_4 згідно з рішенням суду у справі 
№ 567/1472/14-ц, мотивуючи це тим, що він здійснює підприємницьку діяльність у предметі іпотеки та має на меті запобігти втраті цього майна.
 
08 грудня 2015 року державним виконавцем проведено опис та арешт вищезазначеного майна, про що складений відповідний акт. Зауважень або заяв осіб, що були присутні під час опису майна, у тому числі ОСОБА_1 , не було. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання ОСОБА_1 
 
08 лютого 2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ПП «Експерт-Рівне-Консалт» і ця постанова направлена для подальшого виконання зазначеному підприємству та до відома сторонам виконавчого провадження.
 
Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 29 липня 2016 року у справі № 567/296/16-ц за позовом ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором із солідарних боржників задоволено частково. Стягнуто з 
ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , як солідарних боржників, 379 055,62 грн боргу, штраф за нестрахування предмета іпотеки у розмірі 159 280,40 грн та по 4 037,00 грн судових витрат з кожного. На виконання цього рішення судом виданий виконавчий лист 
№ 567/296/16-ц.
 
04 жовтня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 49237775 до зведеного виконавчого провадження. Аналогічну постанову від 04 жовтня 2016 року винесено щодо виконавчого провадження № 5232514. Зведене виконавче провадження перереєстроване за новим номером ЄДРВП - 52510762.
 
11 грудня 2017 року відповідно до частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторонам направлено повідомлення про вартість описаного та арештованого майна, яка станом на 21 листопада 2017 року становила 1 774 109,00 грн.
 
Листом від 28 грудня 2017 року Острозький РВ ДВС передав ДП «Сетам» для реалізації на електронних торгах арештоване майно, як предмет іпотеки, з метою виконання судового рішення щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , як солідарних боржників перед банком.
 
За результатами проведених електронних торгів з продажу зазначеного арештованого майна, що є предметом іпотеки, 01 лютого 2018 року переможцем електронних торгів щодо придбання лоту № 258514 визнано ОСОБА_2 , що підтверджується протоколом від 01 лютого 2018 року № 314452.
 
15 червня 2018 року начальником Острозького РВ ДВС складений акт про проведені електронні торги та акт про реалізацію предмета іпотеки на ім`я ОСОБА_2 .
 
Нормативно-правове обґрунтування
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), у редакції від 12 червня 2016 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Відповідно до пунктів 7, 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим законом, завершується у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом. Після набрання чинності цим законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього закону. Майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим законом, продовжує реалізовуватись у порядку, (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом. Якщо оцінка (уцінка) арештованого майна не проведена до набрання чинності цим Законом, вона проводиться в порядку, визначеному цим законом.
 
Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
 
Згідно з статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції 
1999 року,визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.
 
Згідно із статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції 
1999 року,реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.
 
Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року затверджено Порядок реалізації арештованого майна (Порядок), яким визначено правила проведення прилюдних торгів.
 
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання зі сторони продавця - акт про проведені прилюдні торги.
 
У статті 650 ЦК України закріплено такий спосіб реалізації майна як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, які мають встановлювати особливості укладення цих договорів.
 
Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК Українидо договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
 
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.
 
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, правильним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки не встановлено порушень при проведенні прилюдних торгів, які б могли вплинути на результат електронних торгів, а також не доведено обставин, які б свідчили про порушення прав позивача як боржника у зведеному виконавчому провадженні при проведенні електронних торгів.
 
У своїй касаційній скарзі заявник зазначає, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду України від 22 лютого 
2017 року у справі № 6-2677цс16.
 
Так, у справі № 6-2677цс16 Верховний Суд України, скасовуючи рішення попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, виходив з того, що суди, установивши, що проведення прилюдних торгів відбулося з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення, не перевірили, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.
 
Натомість у цій справі № 567/217/18 встановлено, що права позивача при проведенні електронних торгів не порушені, так і не встановлено обставин, які б могли вплинули на результати електронних торгів, а отже, висновки оскаржуваних рішень судів не суперечать висновку, викладеному Верховним Судом України у постанові 
від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2677цс16.
 
Доводи касаційної скарги про те, що спірне майно, яке продано у процедурі виконавчого провадження з прилюдних торгів, є об`єктом права спільної сумісної власності, хоча і зареєстровано за його дружиною, тому прилюдні торги могли відбутись після виділення частки боржника у такому майні, Верховний Суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки державним виконавцем виконувалось рішення про стягнення боргу як з ОСОБА_6 , так і з позивача ОСОБА_7 , як солідарних боржників, тому відсутні підстави для виділення частик майна кожного із боржників у спільному майні та реалізації їх як самостійних об`єктів.
 
Доводи касаційної скарги про те, що спірне майно було предметом іпотеки, а тому не могло бути продано у порядку виконання судового рішення про стягнення заборгованості, Верховний Суд також визнає необґрунтованими, оскільки норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя (Дивись постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження 
№ 14-428цс18)).
 
Переглянувши у касаційному порядку судове рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, з урахуванням неможливості встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішеннях судів попередніх інстанцій, Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судами порушені норми матеріального чи процесуального права, тому касаційна скарга є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення залишенню без змін.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Відзив Акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» на касаційну скаргу залишити без розгляду.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 17 лютого 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 10 червня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                                      О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик