ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7005/21  Номер провадження 33/814/585/21	Головуючий у 1-й інстанції Олейнікова Г. М.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

Категорія ст.ст. 122-4, 124 КУпАП

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 вересня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. у дохід держави.
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 10.07.2021 року о 15 год. 20 хв. в м. Кременчуці по провулку Г. Бреста, буд.99 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daewoo Nexia, реєстраційний номер  НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався що це буде безпечно, допустив наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen Lupo, реєстраційний номер  НОМЕР_2 , який належить  ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Крім того, водій ОСОБА_1  будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце її скоєння, за що передбачена відповідальність за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , в якій просить скасувати постанову суддіАвтозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 вересня 2021 року, а провадження у справі закрити. Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що в основу оскаржуваної постанови суду  покладено показання свідків  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 . Натомість жоден з вказаних свідків не бачив самого моменту ДТП, що відповідно виключає їх показання з числа належних та допустимих доказів. При цьому зазначив, що свідок  ОСОБА_4  є працівником батальйону патрульної поліції м. Кременчука, який прибув на місце ДТП за викликом потерпілої та не бачив сам факт вчинення ним ДТП. Свідок ОСОБА_3  також є працівником батальйону патрульної поліції м. Кременчука, який здійснював розшук його автомобіля, і відповідно не був безпосереднім свідком самого факту ДТП. Крім того, свідок ОСОБА_5  також зазначив, що сам момент ДТП він не бачив, а тільки чув звук удару, що і змусило його зробити висновок, що це був звук удару автомобіля Daewoo Nexia реєстраційний номер  НОМЕР_1 по автомобілю Volkswagen Lupo, реєстраційний номер  НОМЕР_2 . Тому, сам по собі факт присутності його автомобіля біля автомобіля потерпілої не є беззаперечним доказом того, що саме  ОСОБА_1  керуючи автомобілем, спричинив пошкодження ТЗ потерпілої. Також посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що побачений свідком «осип» належить саме автомобілю Daewoo Nexia, який належить ОСОБА_1 . 
Таким чином, керуючись виключно припущеннями свідків та без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, суд дійшов хибного висновку, про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, і як наслідок ст. 122-4 КУпАП.
Крім того, зазначає, що долучена до матеріалів справи схема місця ДТП від 10.07.2021 р. також не містить відомостей, які б могли вказувати на причетність до цієї ДТП автомобіля ОСОБА_1 , та вона не містить підпису останнього. Отже, не є належним та допустимим доказом вини Скаржника.
Посилається на те, що судом взято до уваги рапорти та пояснення працівників патрульної поліції, в той час як ВС у справі №524/5741/16-а від 20.05.2020 року дійшов висновку, що поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, проте суд першої інстанції зазначену правову позицію під час винесення оскаржуваної постанови не врахував.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, 10.07.2021 року о 15 год. 20 хв. в м. Кременчуці по провулку Г. Бреста, буд.99,водій  ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daewoo Nexia, реєстраційний номер     НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не дотримався безпеки руху і скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Volkswagen Lupo, реєстраційний номер     НОМЕР_2 , залишивши місце ДТП. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.9, 2.10 а), ПДР України.
Згідно п.10.9 ПДР України - під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Пунктом 2.10 а) ПДР України передбачається, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:
- протоколами про адміністративне правопорушення від 14 липня 2021 року серії ААБ № 013506 та 013507, в яких викладені обставини вчинення ДТП;
- схемою наслідків  дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 10.07.2021 року, що підтверджує протоколи про адміністративне правопорушення та в якій зазначено місце розташування транспортного засобу Volkswagen Lupo, реєстраційний номер     НОМЕР_2 , місце зіткнення автомобілів,  вона підписана потерпілою, в ній також зазначені пошкодження, які отримав автомобіль Volkswagen Lupo, реєстраційний номер     НОМЕР_2 - задній бампер;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_2 
- рапортом сержанта поліції поліцейського взводу 2 роти 2 БПП м. Кременчук УПП в Полтавській області – Станіслава Стадника.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про винуватість в порушенні п.п. 10.9, 2.10 а) Правил дорожнього руху є правильний, кваліфікація його дій за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП вірна.
Щодо доводів апелянта про неналежність та недопустимість доказів, що містяться в матеріалах справи, на які суд першої інстанції послався у своєму рішенні, про відсутність належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 було вчинено ДТП, що спричинило пошкодження транспортного засобу потерпілої ОСОБА_2 , то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими та малопереконливими, оскільки докази по справі отримані у відповідності до вимог Закону і ставити їх під сумнів в суду апеляційної інстанції підстав немає. 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги  ОСОБА_1 не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
ПостановуАвтозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 вересня 2021 року -залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського
апеляційного суду    Г.Л. Карпушин