Номер провадження: 22-ц/813/3773/21 
Номер справи місцевого суду: 520/13348/16-ц
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                                Сегеди С.М.,
суддів:                                Гірняк Л.А.,
Комлевої О.С.,
               за участю секретаря                        Хухрова С.В., 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу Одеського ліцею «Олімпієць» спортивного напрямку Одеської міської ради Одеської області на рішення Київського районного суду м.Одеси від 22 вересня 2020 року у цивільній справі за позовною заявою Одеського ліцею «Олімпієць» спортивного напрямку Одеської міської ради Одеської області до  ОСОБА_1 , третя особа – Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про стягнення аліментів,   
встановив: 

27.10.2016 року Одеська загальноосвітня школа-інтернат №5 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 , третя особа – Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про стягнення аліментів (а.с. 1-3), та просила суд:
стягнути з ОСОБА_1 , 1972 року народження, на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів, заробітку щомісячно, починаючи з 27.10.2016 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його рідний брат - малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають на повному державному забезпеченні в Одеській загальноосвітній школі-інтернаті № 5 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, як діти, що позбавлені батьківського піклування. 
Мати дітей, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації смерті за №1743. 
Батько малолітніх дітей, ОСОБА_1 , громадянин України, 1972 року народження, позбавлений батьківських прав, дітей не навіщає, їх фізичним та духовним розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. 
Позивач також посилався на те, що 18.06.2010 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №2-5272/10 (т.1, а.с.9-10) ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав у відношенні його малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (в подальшому скасовано). 
22.03.2013 року на підставі розпоряджень №168 та №169 Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (т.1, а.с.12-15). 
14.05.2015 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/2396/15-ц (т.1, а.с.16-17) визнано факт родинних відносин між малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та їх батьками - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (в подальшому скасовано).
Розпорядження №608 Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.08.2016 року, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення (т.1, а.с.18-19). 
На час звернення до суду з позовом, малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його рідний брат - малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували на повному державному забезпеченні в Одеській загальноосвітній школі-інтернаті № 5 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області. 

Рішенням Одеської міської ради від 18.07.2018 року № 3507-VІІ Одеська загальноосвітня школа-інтернат №5 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області у зв`язку з реорганізацією змінило назву на Одеський ліцей «Олімпієць» спортивного напрямку Одеської міської ради Одеської області (т.1, а.с.72).

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 22 вересня 2020 року у задоволенні позову Одеського ліцею «Олімпієць» спортивного напрямку Одеської міської ради Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , 1972 року народження, на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів, заробітку щомісячно, починаючи з 27.10.2016 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , було відмовлено (т.1, а.с.157-163). 

В апеляційній скарзі Одеський ліцей «Олімпієць» спортивного напрямку Одеської міської ради Одеської області ставить питання про скасування рішення Київського районного суду м.Одеси від 22 вересня 2020 року, та постановлення нового, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т.1, а.с.200-204).

Вирішуючи питання про слухання справи в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності учасників справи, колегія суддів виходить із того, що учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, призначеного на 20.10.2021 року, на 13.00 год., як то передбачено ст. 130 ЦПК України (т.1, а.с.23 - 30). 
Таким чином, враховуючи те, що дана справа в суді апеляційної інстанції перебуває майже рік (т.1, а.с. 224-225), а також те, що всі учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання, проте не надали суду заяви про розгляд справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «ЕаsуСоn», колегія суддів вирішила слухати справу у відсутність її учасників, на підставі наявних у справі доказів.
При цьому, Одеський апеляційний суд виходить із того, що за змістом ст.368 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1,2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. 
Враховуючи вищенаведене та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення, яким є постанова суду, є 05.11.2021 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї (т.1, а.с.235-237), колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2017 року Київським районним судом міста Одеси було ухвалено заочне рішення, яким позов Одеської загальноосвітньої школи-інтернат №5 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області – задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь двох малолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на їх утримання аліменти у розмірі 1/2 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.10.2016 року та до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , надалі стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 вересня 2020 року та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1, а.с.45-47).
В свою чергу, 17 вересня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з заявою перегляд вказаного заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 січня 2017 року по цивільній справі №520/13348/16-ц (т.1, а.с.52-53).
Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 20.11.2019 року вищевказане заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 січня 2017 року було скасовано та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження (т.1, а.с.41-42).

11.12.2019 року представник відповідача по справі надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову та просив суд відмовити в його задоволенні (т.1, а.с.98-100).
Також відповідачем ОСОБА_1 було повідомлено суд, що ним подано апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 травня 2015 року по справі №522/2396/15-ц, яким визнано факт родинних відносин між малолітніми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та їх батьками, а саме вказано, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а гр. ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
При цьому, 24.12.2019 року у підготовчому судовому засіданні судом було встановлено, що Одеська загальноосвітня школа-інтернат №5 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області у зв`язку з реорганізацією змінило назву на Одеський ліцей «Олімпієць» спортивного напрямку Одеської міської ради Одеської області, у зв`язку з чим судом було ухвалено замінити позивача на Одеський ліцей «Олімпієць» спортивного напрямку Одеської міської ради Одеської області.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, постановою Одеського апеляційного суду від 03 липня 2020 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2015 року по справі №522/2396/15-ц, було скасовано і прийнято постанову, якою в задоволенні позовної заяви Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, в особі органу опіки та піклування, заінтересовані особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, КУ «Притулок № 1 для дітей служби у справах дітей Одеської міської ради», Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районні реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про встановлення факту родинних відносин, було відмовлено.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2008 року Приморським районним судом міста Одеси по справі №2-3304/08 було ухвалено заочне рішення (в подальшому залишено без змін), яким зобов`язано Перший відділ РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси: виключити запис про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №951 від 04.12.2002 року про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також з актового запису №05 від 16.05.2006 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.1, а.с.87-88). 

Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №00024418025 від 01.11.2019 року вбачається, що на підставі вищевказаного заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 24.09.2008 року по справі №2-3304/08, в актовому записі №951 від 04.12.2002 року про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключено відомості про батька - ОСОБА_1 . 
Крім того, згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №00024417971 від 01.11.2019 року, на підставі вищевказаного заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 24.09.2008 року по справі №2-3304/08, в актовому записі №5 від 16.05.2006 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключено відомості про батька - ОСОБА_1 , 

Таким чином, судом обгрунтовано встановлено, що відповідач ОСОБА_1 в актових записах про народження дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не значиться батьком останніх.

Що стосується посилань позивача на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2015 року по справі №522/2396/15-ц, яким встановлено факт, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то колегія суддів зазначає, що, як було вказано вище, постановою Одеського апеляційного суду від 03.07.2020 року по справі №522/2396/15-ц, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2015 року, в частині визнання факту родинних відносин між малолітніми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та їх батьками, а саме, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 – скасовано. В задоволенні заяви Приморської районної адміністрації, за участю заінтересованих осіб: Служби у справах дітей Одеської міської ради, КУ «Притулок № 1 для дітей служби у справах дітей Одеської міської ради», Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районні реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про визнання факту родинних відносин між малолітніми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та їх батьками, а саме , що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 – відмовлено. 

Разом з тим, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2015 року про визнання факту родинних відносин між малолітніми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та їх батьками, а саме що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 – в апеляційному порядку не переглядалось.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 оспорив своє батьківство відносно дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за наслідком чого відомості про батьківство якого були виключені з актових записів про народження вказаних дітей, про що вказано вище.

З огляду на викладене, ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що відповідач ОСОБА_1 не є батьком дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому не повинен сплачувати аліменти на їх утримання, як того вимагає ст. 180 СК України.

Також слід зазначити, що вищевказане заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 24.09.2008 року по справі №2-3304/08, яким зобов`язано Перший відділ РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси: виключити запис про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №951 від 04.12.2002 року про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також з актового запису №05 від 16.05.2006 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , було предметом апеляційного розгляду. За наслідками цього перегляду постановою Одеського апеляційного суду від 28.07.2021 року вищевказане заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 24.09.2008 року по справі №2-3304/08, було залишено без змін та набрало законної сили (т.2, а.с.33-42).

Враховуючи викладене в своїй сукупності, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що оскільки відповідно до сімейного законодавства батьки зобов`язані утримувати дітей, а батьківство відповідача виключено з актових записів про народження дітей, правові підстави для задоволення позову, відсутні.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги. 

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.
Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначною, то дана постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд
                                 постановив:        

Апеляційну скаргу Одеського ліцею «Олімпієць» спортивного напрямку Одеської міської ради Одеської області - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 22 вересня 2020 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду:                С.М. Сегеда        

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева