ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1457/21 Справа № 932/960/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Марущак С. Л. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 жовтня 2021 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , захисника Завалко В.Ю., переглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2021 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 29 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.
Судом встановлено, що 30 січня 2021 року, приблизно о 01 год. 35 хв., ОСОБА_1 рухаючись в районі будинку 31Д по пр-ту Богдана Хмельницького в м.Дніпро, керуючи транспортним засобом «Субару», д/н  НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306). 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження на п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Також, просить поновити строк на оскарження постанови суду вказуючи, що справа розглянута без його участі, а суд про її розгляд не повідомляв. 
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що рішення суду незаконне, оскільки винесено з порушенням норм процесуального права, а саме без його участі. При цьому, письмові пояснення свідків не можуть бути належними доказами, оскільки не зрозуміло коли свідки були запрошені, та чи бачили як він керує транспортним засобом, чи були в нього ознаки сп`яніння, також пояснення є ідентичними за змістом. Крім цього, апелянт зазначає, що його не відстороняли від керування автомобілем, який також не передавався тверезому водію. 
В апеляційному суді захисник Завалко В.Ю. та Хомяков М.В. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Розглядаючи питання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що він пропущений з поважних причин, оскільки зазначені в ньому обставини знайшли своє підтвердження, тому термін необхідно поновити, а апеляційну скаргу розглянути по суті. При цьому, апеляційний суд враховує надані в апеляційному суді пояснення ОСОБА_1 , який пояснив, що заяву про закриття кримінального провадження він не подавав до суду, яка знаходиться в матеріалах справи, оскільки в той час хворів, а також в той період в його інтересах діяв інший захисник.
Перевіряючи доводи апеляційної скарга про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то під час апеляційного розгляду вони знайшли своє підтвердження.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не дотримався цих вимог закону.
Так, згідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, одними із ознак складу правопорушення є факт керування транспортним засобом та відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку, тому орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення повинен довести дані факти.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зафіксовано, що 30 січня 2021 року, приблизно о 01 год. 35 хв., ОСОБА_1 рухаючись в районі будинку 31Д по пр-ту Богдана Хмельницького в м. Дніпро, керуючи транспортним засобом «Субару», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного спяніння: різкий запах з порожнини рота, нечітка мова, нестійка ході, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.(а.с.1) 
Проте, переглядаючи матеріали справи апеляційним судом встановлено, що ними не доведено факту керування ОСОБА_1 при зазначених обставинах.
Так, відповідно до відеозапису наявному в матеріалах справи, ОСОБА_1 працівники поліції не зупиняли. Події зафіксовані на відео починаються з того як працівники поліції підійшли до припаркованого автомобіля «Субару». Як пояснив ОСОБА_1 , що він неподалік проживає, що видно з протоколу про, в якому зазначено місце проживання АДРЕСА_1 . Тобто автомобіль був припаркований неподалік місця проживання ОСОБА_1 . При цьому останній не зазначав, що він керував транспортним засобом. 
Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не підтверджується факт керування транспортним засобом, оскільки вони були запрошені пізніше.
Рапорт працівника поліції в якому зазначено про факт керування ОСОБА_1 апеляційний суд не може взяти до уваги, оскільки він складений суб`єктом владних повноважень.
Отже, матеріалами справи не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є однією з об`єктивних ознак правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Окрім цього, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015  № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Так, в матеріали справи не мають підтвердженої інформації щодо встановлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, оскільки відповідний Акт згідно Інструкції 09.11.2015  № 1452/735, працівниками поліції до протоколу не долучено, а зазначені таких ознак в протоколі само по собі не може свідчить про їх наявність. Також, в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження ОСОБА_1 огляду на встановлення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що також свідчить про порушення процедури проходження огляду. Отже, матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а тому й підстав, згідно Інструкції 09.11.2015  № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд водію не було. 
Сумнівом щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є також той факт, що останнього не було відсторонено від керування транспортним засобом про, що зазначено в ст. 266 КУпАП.
Разом з цим, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд після того, як працівник поліції не надав останньому можливість зателефонувати щоб проконсультуватися, так як він є юридично необізнаною особою. В свою чергу працівник поліції зазначив, що надасть змогу зателефонувати ОСОБА_1 після проходження огляду в закладі охорони здоров`я, що зафіксовано на відеозаписі доданому до матеріалів. Дані обставини свідчать про порушення прав особи, передбачених ст. 268 КУпАП, в частині користування правовою допомогою. 
Таким чином, підсумовуючи вище викладене апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом при зазначених в протоколі та встановлених судом обставинах, а також відмовився від огляду у встановленому законом порядку, а оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому постанову суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Поновити строк  ОСОБА_1  на оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. - скасувати.
Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                        Р.В.Мудрецький