УХВАЛА
 
13 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 464/7008/18
провадження № 61-18403ск21
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , підписаною адвокатом Загвойською Оксаною Володимирівною, на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 січня 2021 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод в користуванні житлом,
 
ВСТАНОВИВ :
 
10 листопада 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 через представника з пропуском строку на касаційне оскарження засобами поштового зв`язку подали до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2021 року касаційну скаргу залишено без руху для обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. На виконання вимог указаної ухвали представник               ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усунула недоліки касаційної скарги в повному обсязі.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять скасувати оскаржені судові рішення та, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження, зазначають, що апеляційний суд при вирішенні справи не застосував висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2018 року в справі № 760/13113/14-ц, від                 18 листопада 2020 року в справі № 210/2639/17, від 09 жовтня 2019 року в справі № 202/4656/16-ц, від 21 липня 2021 року в справі № 227/044/20.
 
З огляду на викладене, касаційна скарга подана на зазначені судові рішення з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо її форми та змісту, а також Закону України «Про судовий збір».
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 січня                    2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року строк.
 
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
 
Витребувати з Сихівського районного суду м. Львова справу № 464/7008/18 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод в користуванні житлом.
    
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити  їм  право  подати  відзив  на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її відкриття та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. О. Антоненко
                                                                                                                        І. О. Дундар
                                                                                                                        М. М. Русинчук