ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 810/248/18
адміністративне провадження № К/9901/68780/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу №  810/248/18
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» на рішення Київського окружного адміністративного суду (суддя Панченко Н. Д.) від 04 липня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Бужак Н. П., Костюк  Л. О., Троян Н. П.) від 20 листопада 2018 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (далі - ТОВ «Фоззі-Фуд») звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс великих платників податків), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25 жовтня 2017 року №  0007561402.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що контролюючий орган дійшов помилкових висновків про наявність підстав для нарахування ТОВ «Фоззі-Фуд» пені за порушення строків зарахування валютної виручки за операціями з експорту товарів.
Позивач звертає увагу, що у межах строків для зарахування валютної виручки звернувся до третейського суду з вимогами про стягнення з контрагентів - нерезидентів заборгованості за поставлений відповідно до зовнішньоекономічних угод товарів, що відповідно до статті 4 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (далі - Закон № 185/94-ВР) зупиняє нарахування пені.
3. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.
4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 21 грудня 2018 року ТОВ «Фоззі-Фуд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року, і ухвалити нове рішення про передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
5. 21 грудня 2018 року касаційну скаргу ТОВ «Фоззі-Фуд» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: ОСОБА_1 - головуючий суддя, Бившева Л. І., Юрченко В. П.).
6. Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
7. 04 лютого 2019 року до Верховного Суду від Офісу великих платників податків надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.
8. На підставі розпорядження в. о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 2229/0/78-20 від 19 листопада 2020 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 15 жовтня 2020 року № 2830/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».
9. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2020 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.
10. 12 серпня 2021 року до Верховного Суду від ТОВ «Фоззі-Фуд» надійшли додаткові письмові пояснення до касаційної скарги
11. Ухвалою Верховного Суду справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період 12 вересня 2017 року по 15 вересня 2017 року Офісом великих платників податків була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Фоззі-Фуд» з питань дотримання вимог валютного законодавства при розрахунках за зовнішньоекономічними контрактами № EZ-23/08-16 від 23 серпня 2016 року, №  SFO-2110.2 від 21 жовтня 2016 року, №  481 від 18 січня 2016 року, №/10-16 від  06  жовтня 2016 року, №від 28 жовтня 2016 року, №від 01 листопада 2016 року, №.2 від 01 листопада 2016 року, №  EZ-15/11-16 від 15 листопада 2016 року, №від 21 листопада 2016 року за період з 18 січня 2016 року по 12 вересня 2017 року, згідно листів ПАТ «Глобус Банк» №  427 від 01 лютого 2017 року, №  1718 від 04 квітня 2017 року.
13. За результатами вказаної перевірки складено акт від 22 вересня 2017 року №  3224/28-10-14-02/32294926 в якому зазначено про встановлені в ході перевірки порушення ТОВ «Фоззі-Фуд» статті 1 Закону № 185/94-ВР, що полягають у порушенні визначених цим Законом строків розрахунків в іноземній валюті за контрактами з нерезидентами Lanzo Trade LP, Blumbaltic OU, а саме:
1) згідно контракту від 06 жовтня 2016 року № EZ-06/10-16 з нерезидентом Lanzo Trade LP:
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 144 587,45 дол. США, з 03 квітня 2017 року по 12 вересня 2017 року на 103 дні;
2) згідно контракту від 15 листопада 2016 року № EZ-15/11-16 з нерезидентом компанією Blumbaltic OU:
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 2 623,55 дол. США, з 23 травня 2017 року по 12 вересня 2017 року на 53 дні;
3) згідно контракту від 23 серпня 2016 року №/08-16 з нерезидентом компанією Lanzo Trade LP:
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 50 000 дол. США, з 23 травня 2017 року по 12 вересня 2017 року на 1 день;
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 70 000 дол. США, з 21 лютого 2017 року по 22 лютого 2017 року на 2 дні;
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 118 000 дол. США, з 21 лютого 2017 року по 23 лютого 2017 року на 3 дні:
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 200 000 дол. США, з 21 лютого 2017 року по 28 лютого 2017 року на 8 днів
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 641 770,86 дол. США, з 21 лютого 2017 року по 02 березня 2017 року на 10 днів;
4) згідно контракту від 01 листопада 2016 року № SFM-0111 з нерезидентом компанією Lanzo Trade LP:
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 53140,36 дол. США, з 06 квітня 2017 року по 12 вересня 2017 року на 160 днів;
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 1 585 35,01 дол. США, з 11 квітня 2017 року по 12 вересня 2017 року на 155 днів;
5) згідно контракту від 21 листопада 2016 року № SFM-2111 з нерезидентом компанією Blumbaltic OU:
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 99 243,50 дол. США, з 06 травня 2017 року по 12 вересня 2017 року на 130 днів;
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 65 647,08 дол. США, з 11 травня 2017 року по 12 вересня 2017 року на 125 днів;
6) згідно контракту від 28 жовтня 2016 року № SFM-2810 з нерезидентом компанією Lanzo Trade LP:
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 289 144,07 дол. США, з 01 квітня 2017 року по 12 вересня 2017 року на 165 днів;
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 29 465,19 дол. США, з 06 квітня 2017 року по 12 вересня 2017 року на 160 днів;
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 68 139,93 дол. США, з 11 квітня 2017 року по 12 вересня 2017 року на 155 днів;
7) згідно контракту від 01 листопада 2016 року № SFM-0111.2 з нерезидентом компанією Lanzo Trade LP:
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 1 114 996 дол. США, з 20 квітня 2017 року по 12 вересня 2017 року на 146 днів;
8) згідно контракту від 21 жовтня 2016 року № SFO-2110.2 з нерезидентом компанією Lanzo Trade LP:
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 320 000 дол. США, з 11 березня 2017 року по 05 квітня 2017 року на 26 днів;
- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 260 000 дол. США, з 11 березня 2017 року по 12 вересня 2017 року на 186 днів.
14. На підставі акта перевірки Офісом великих платників податків було прийняте податкове повідомлення-рішення від 25 жовтня 2017 року №  0007561402, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства» у розмірі 3 161 4945,30 грн. 
15. Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
16. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про відсутність визначених у Законі № 185/94-ВР підстав для звільнення ТОВ «Фоззі-Фуд» від відповідальності за порушення строків зарахування валютної виручки від нерезидентів.
17. Такий висновок суду першої інстанції мотивований тим, що оскільки спір між позивачем та нерезидентами Lanzo Trade LP, Blumbaltic OU був переданий на розгляд третейського суду, створеного відповідно до Закону України «Про третейські суди», у якого відсутні повноваження на розгляд і вирішення справ, де однією з сторін є нерезидент України, такий суд не може вважатись «судом» для цілей застосування положень частини третьої статті 4 Закону № 185/94-ВР та припинення нарахування пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД.
18. При цьому суд апеляційної інстанції, при прийнятті рішення виходив з того, що третейський суд не відноситься до жодного із зазначених у статті 4 Закону № 185/94-ВР судових органів, а тому колегія суддів погодилася доводами відповідача про те, що прийняття третейським судом рішення про задоволення позову резидента не є підставою для зупинення нарахування пені за порушення термінів, передбачених статтями 1 та 2 зазначеного Закону. 
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
19. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
20. В доводах касаційної скарги позивач зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема статті 4 Закону № 185/94-ВР.
21. Позивач наголошує, що судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень були залишені поза увагою наявні в матеріалах справи додаткові угоди, укладені між ТОВ «Фоззі-Фуд» та Lanzo Trade LP, Blumbaltic OU, в доповнення зовнішньоекономічних контрактів за якими виник спір. Вказаними додатковими угодами передбачалося, що у разі виникнення спірних питань, розбіжності або вимог, що виникають за цим контрактом або у зв`язку з ним, у тому числі що стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, у вирішенні яких сторони не можуть скласти єдину думку, підлягають вирішенню третейським судом створеним за процедурою «ad hoc» та діючим відповідно до Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».
22. Наведене, на думку позивача свідчить про те, що сторонами було досягнуто згоду про те, що спір буде розглядатися арбітражним судом за процедурою «ad hoc». Водночас сторони погодили (у форматі третейських угод), що під час арбітражного розгляду буде застосовуватися Закон України «Про третейські суди», як нормативно-правовий акт, що регулює розгляд процедурних та процесуальних питань під час арбітражного розгляду справ, а не як нормативно-правовий акт, що регулює компетенцію суду при вирішенні спорів пов`язаних з питанням виконання вказаних вище контрактів. 
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
23. Враховуючи положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.
24. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
25. Як було встановлено судами попередніх інстанцій, між позивачем та нерезидентами Lanzo Trade LP, Blumbaltic OU було укладено ряд третейських угод, у яких сторони, керуючись виключно Законом України «Про третейські суди», домовились, що усі спори, які виникають щодо виконання умов контрактів №EZ-23/08-16 від 23 серпня 2016 року, № SFO-2110.2 від 21 жовтня 2016 року, № EZ-06/10-16 від 06 жовтня 2016 року, № SFM-2810 від 28 жовтня 2016 року, № SFM-0111 від 01 листопада 2016 року, №SFO-0111.2 від 01 листопада 2016 року, № EZ-15/11-16 від 15 листопада 2016 року, № SFM-2111 від 21 листопада 2016 року будуть вирішуватися відповідно до Закону України «Про третейські суди» та законодавства України третейським судом у складі Ярмолаш Ганни Олександрівни . При цьому, судами також встановлено, що у додаткових угодах третейського застереження було вирішено, що спори будуть вирішуватися третейським судом створеним за процедурою «ad hoc» та діючим відповідно до Закону України « Про міжнародний комерційний арбітраж».
26. У зв`язку з неналежним невиконанням нерезидентами умов зазначених контрактів ТОВ «Фоззі-Фуд» звернулось з позовними заявами про стягнення заборгованості до третейського суду, створеного на підставі третейської угоди та третейського застереження у вказаних контрактах для вирішення конкретного спору, у складі одного третейського судді Ярмолаш Г. О. 
27. Рішеннями Третейського суду від 06 березня 2017 року (контракт № EZ-06/10-16 від 06 жовтня 2016 року); від 07 серпня 2017 року (контракт № EZ-15/11-16 від 15 листопада 2016 року); від 16 лютого 2017 року (контракт № EZ-23/08-16 від 23 серпня 2016 року); від 06 березня 2017 року (контракт № SFM-0111 від 01 листопада 2016 року); від 07 серпня 2017 року (контракт № SFM-2111 від 21 листопада 2016 року); від 06 березня 2017 року (контракт № SFM-2810 від 28 жовтня 2016 року); від 06 березня 2017 року (контракт № SFO-0111.2 від 01 листопада 2016 року) від 06 березня 2017 року (контракт № SFO-2110.2 від 21 жовтня 2016 року) позовні вимог ТОВ «Фоззі-Фуд» до нерезидентів Lanzo Trade LP, Blumbaltic OU про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі. Розгляд справи та ухвалення рішення здійснювалось відповідно до Закону України «Про третейські суди». 
28. З`ясовуючи, чи є третейський суд, створений на підставі угод ТОВ «Фоззі-Фуд» з нерезидентами Lanzo Trade LP, Blumbaltic OU, «судом» для цілей застосування застереження, встановленого частиною третьою статті 4 Закону № 185/94-ВР, Суд зазначає наступне.
29. Зі змісту статті 4 Закону № 185/94-ВР вбачається, що строки передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується виключно у випадках звернення резидента з позовом до суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду чи Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України.
30. Пунктом 12 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» визначено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України.
31. Натомість, частиною другою статті 1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися, зокрема, спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном.
32. Статтею 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що для цілей цього Закону:
«арбітраж» - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України (додатки № 1 і № 2 до цього Закону);
«третейський суд» - одноособовий арбітр або колегія арбітрів;
«суд» - відповідний орган судової системи держави.
33. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що цей Закон не зачіпає дії будь-якого іншого закону України, в силу якого певні спори не можуть передаватися до арбітражу або можуть бути передані до арбітражу тільки згідно з положеннями іншими, ніж ті, що є в цьому Законі.
34. З огляду на зміст вищенаведених нормативних актів, під судом, переліченим у статті 4 Закону №  185/94, слід розуміти відповідний орган судової системи держави, зокрема, створений відповідно до Розділу VІІІ Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», або Міжнародний комерційний арбітражний суд чи Морська арбітражна комісія при Торгово-промисловій палаті України або інший арбітраж (третейський суд), створений у відповідності до положень Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».
35. Аналіз частин третьої та четвертої статті 4 Закону № 185/94-ВР дає підстави вважати, що підставою для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 цього Закону, є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків рішення суду про задоволення позову.
36. Відповідних висновків дійшов Верховний Суду України у постановах від 13 лютого 2012 року у справі № 21-422а11 та від 27 лютого 2012 року у справі № 21-387а11, та Верховний Суд під час вирішення та розгляду подібних правовідносин, постанова від 25 квітня 2019 року у справі  №  820/658/17.
37. При цьому згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 11 червня 2019 року по справі № 826/25956/15 поняття Міжнародного комерційного арбітражного суду та третейського суду не є тотожними. Рішення арбітражних судів, а також третейських судів, визнаються Державою, але виключно в межах питань, які є компетенцією таких судів, якщо інше прямо не передбачено діючими нормативно-правовими актами.
38. Правовідносини, що врегульовують між собою учасники господарських міжнародних відносин у укладених ними контрактах (договорах), в тому числі щодо порядку вирішення спорів між собою, та правовідносини врегульовані Законом № 185/94-ВР мають різну правову природу виникнення та правове навантаження. 
39. Суд наголошує, що розгляд та прийняття рішення третейським судом позовних вимог ТОВ «Фоззі-Фуд» до нерезидентів Lanzo Trade LP, Blumbaltic OU про стягнення заборгованості яке здійснено відповідно до Закону України «Третейські суди», та не зважаючи на зафіксовані третейські застереження в додаткових угодах щодо можливості вирішення спорів між їх учасниками таким судом відповідно до Закону України  «Про міжнародний комерційний арбітраж», не є обумовленою Законом № 185/94-ВР підставою для звільнення від нарахування пені. 
40. З огляду на неведене суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що Третейський суд, до якого звернувся позивач, з урахуванням пункту 12 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» не відноситься до судових органів, визначених статтею 4 Закону №  185/94-ВР. 
41. Враховуючи вищенаведене, Суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про відсутність підстав для задоволення позову.
42. Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
43. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
44. Суд визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, у зв`язку з чим касаційна скарга залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі № 810/248/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 М. М. Яковенко

Судді                                                                                                    І. В. Дашутін

                                                                                                    О. О. Шишов