К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

7 грудня 2021 року                                                                         місто Київ
 
справа № 640/14353/19
апеляційне провадження № 22-ц/824/13455/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Головачова Я.В.,
 
суддів: Андрієнко А.М., Вербової І.М., 
 
за участю секретаря судового засідання: Мазур О.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у складі судді Волчка А.Я. від 4 червня 2021 року у справі за позовом державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання наказу протиправним та його скасування,
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст обставин справи
 
У червні 2019 року ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" звернулося до окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання наказу протиправним та його скасування.
 
Позов обґрунтовано тим, що наказом Міністерства юстиції України від 14 червня  2019 року № 1803/5 скасовано 39 рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинено право постійного користування ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" земельними ділянками загальною площею 638,1122 га, які знаходяться в межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
 
Вказує, що всупереч вимог пунктів 9, 10, 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 та пункту 3 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2016 року № 37/5, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України надіслано позивачу скаргу з додатками лише 14 червня 2019 року, а копія доповнень до скарги від 13 червня 2019 року взагалі не направлялась.Такі дії відповідача  позбавилипозивача можливості своєчасно дізнатись про дату, час та місце розгляду скарги, а також бути присутнім під час розгляду скарги та надавати відповідні письмові пояснення.
 
Крім того, позбавлення заінтересованої особи, яка є постійним землекористувачем земельних ділянок можливості взяти участь у розгляду скарги, яка стосується його безпосередньо, є істотним порушенням процедури розгляду скарги, яке ставить під сумнів безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість висновку Комісії та спірного наказу, прийнятого на підставі такого висновку.
 
 Посилаючись на викладене, ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" просило визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства юстиції України від 14 червня 2019 року № 1803/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень".
 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду від 24 вересня 2020 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року, а провадження у справі закрито.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року задоволено заяву ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Передано справу до Києво-Святошинського районного суду Київської області.  
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 червня      2021 року у задоволенні позову ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" відмовлено.
 
Рішення мотивоване тим, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки відповідачем дотримано процедуру щодо повідомлення суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, оскаржуваний наказ є правомірним.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
 
У поданій апеляційній скарзі ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Скаржник зазначає, що наказ Міністерства юстиції України від 14 червня  2019 року № 1803/5 прийнятий суб`єктом владних повноважень за відсутності на те законодавчо визначених підстав та з порушенням встановленого законодавцем порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації. Стверджує, що реєстрація за ним права постійного користування земельними ділянками, загальною площею 638,1122 га,  відбулася із дотриманням вимог законодавства у сфері державної реєстрації, що відповідно виключає можливість скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію цих прав та обтяжень.
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
Міністерство юстиції України у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні правові підстави для її задоволення.
 
Головне управління Держгеокадастру у Київській області не скористалося своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання 
 
Представник ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" - Воронков О.М. в судове засідання не з`явився, однак направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в інших судових процесах. 
 
Розглянувши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що надання переваги представником позивача іншим судовим процесам не може вважатися обґрунтованою підставою для відкладення розгляду справи. Крім того, позивач є юридичною особою і не позбавлений можливості залучати до участі у судових спорах інших представників.
 
Представник Міністерства юстиції України - Довгань О.О. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
 
Представник Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом установлено, що до відповідача в порядку статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-ІV) надійшла скарга ГУ Держгеокадастру у Київській області від 30 травня 2019 року № 5-10-0.62-7317/2-19 з доповненнями до неї від 5 червня 2019 року № 5-10-0.61-7317/1/2-19, від 7 червня 2019 року № 5-10-0.62-7317/2/2-19, від 13 червня 2019 року № 5-10-0.62-7317/3/2-19 з вимогою скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 4 серпня 2016 року № 30788951, 30788401, 30786713, 30784357, 30783439, 30782469, від 3 серпня 2016 року № 30759215, 30758555, 30755745, 30755212, 30754414, 30753593, від 2 серпня 2016 року № 30745639, 30744896, 30743607, 30742152, 30741562, 30740603, 30738908, від 4 березня 2016 року № 30785031, 30782010, від 3 серпня 2016 року № 30756274, прийняті державним реєстратором комунального підприємства "Благоустрій Крюківщини" Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Богорад Н.О. (далі - державний реєстратор Богорад Н.О.), від 5 квітня 2019 року № 46331516, 46331786, 46334280, 46333973, 46334115, 46333681, 46333817, 46333389, 46332541, 46332239,46333122, 46332773, 46332088, 46331974, 46334451, 46333277, 46333524, прийняті державним реєстратором Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Тютюном Д.С. (далі - державний реєстратор Тютюн Д.С.).
 
У результаті перевірки оскаржуваних рішень відповідачем встановлено, що вони прийняті державними реєстраторами Богорад Н.О. , Тютюном Д.С. з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно.
 
Так, за висновками відповідача, державними реєстраторами Богорад Н.О. ,       Тютюном Д.С. під час прийняття ними оскаржуваних рішень в порушення статей 10, 18, 23, 24, Закону №1952-ІV, пункту 12 Порядку № 1127, статей 791, 186 Земельного кодексу України, статті 56 Закону України "Про землеустрій", зокрема: не перевірено документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав; не встановлено відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; не встановлено, що документи для проведення державної реєстрації прав були подані не в повному обсязі, передбаченому законодавством, оскільки, державними реєстраторами проведено реєстрацію права власності та іншого речового права (права постійного користування земельними ділянками) на земельні ділянки на підставі документів, з яких не можливо встановити факт поділу земельної ділянки, щодо якої ДП Агрокомбінат "ПУЩА-ВОДИЦЯ" видано державний акт на право постійного користування землею від 11 листопада 2002 року серії ІІ-КВ № 003658, оскільки у витягах з Державного земельного кадастру не містилося інформації про право користування земельними ділянками ДП Агрокомбінат "ПУЩА-ВОДИЦЯ" та не запитано інформацію до 2013 року від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію стосовно земельних ділянок, для перевірки наявності речових прав ДП Агрокомбінат "ПУЩА-ВОДИЦЯ" на земельні ділянки. Крім того, державними реєстраторами не встановлено факту наявності/відсутності дозволу власника земельних ділянок на поділ земельних ділянок, що підтверджується наданим скаржником листом Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 29 травня 2019 року № 1179/424-19-0.19, у якому зазначено, що згідно з інформацією, яка міститься у системі електронного документообігу ДОК ПРОФ, інформації стосовно надання згоди на формування земельних ділянок їх власником не обліковуються.
 
Крім того, відповідач стверджує, що державним реєстратором Тютюном Д.С. при прийнятті ним оскаржуваних рішень також порушено вимоги пункту 571 Порядку № 1127 у зв`язку з тим, що ним не було належним чином перевірено обсяг цивільної правоздатності та дієздатності ДП Агрокомбінат "ПУЩА-ВОДИЦЯ" (при реєстрації не надано установчих документів ДП Агрокомбінат "ПУЩА-ВОДИЦЯ").
 
За результатами розгляду скарги, відповідачем прийнято наказ від 14 червня          2019 року  № 1803/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким скасовані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 4 серпня 2016 року        № 30788951, 30788401, 30786713, 30784357, 30783439, 30782469, від 3 серпня 2016 року        № 30759215, 30758555, 30755745, 30755212, 30754414, 30753593, від 2 серпня 2016 року       № 30745639, 30744896, 30743607, 30742152, 30741562, 30740603, 30738908, від 4 березня 2016 року № 30785031, 30782010, від 3 серпня 2016 року № 30756274, прийняті державним реєстратором комунального підприємства "Благоустрій Крюківщини" Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Богорад Н.О. (далі - державний реєстратор Богорад Н.О.), а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 5 квітня 2019 року № 46331516, 46331786, 46334280, 46333973, 46334115, 46333681, 46333817, 46333389, 46332541, 46332239,46333122, 46332773, 46332088, 46331974, 46334451, 46333277, 46333524, прийняті державним реєстратором Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Тютюном Д.С.
 
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".
 
Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
 
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
 
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
 
У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
 
Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.
 
Згідно з пунктом 6 частини 1 статі 20 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка н е є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. 
 
При визначенні юрисдикції спору слід враховувати, що критеріями розмежування цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією із сторін у спорі є, як правило, фізична особа.
 
Тобто критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.
 
Як було правильно встановлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 вересня 2020 року (том ІІ а.с. 238) спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем рішення про скасування рішення державної реєстрації ухвалено за скаргою іншої особи, а не позивача.
 
Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.
 
Визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію є захистом прав третьої особи на земельні ділянки від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється і участь Міністерства юстиції України у спорі не змінює його цивільно-правовий характер.
 
 Разом з тим, враховуючи суб`єктний склад учасників справи (позивач, відповідач,третя особа - юридичні особи), даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.
 
Оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, відповідно до статті 377 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
 
Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та257 цьогоКодексу.
 
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
При цьому, відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини 1 статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі. 
 
Оскільки Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ вирішив на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України закрити провадження у справі, то він відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України роз`яснює позивачеві його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Київського апеляційного суду із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.
 
Керуючись статтями 367, 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" задовольнити частково.
 
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 червня 2021 року скасувати.
 
Провадження у справі за позовом державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання наказу протиправним та його скасування, - закрити.
 
Роз`яснити державному концерну "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця", що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.  
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови складений 13 грудня 2021 року.

 
Головуючий                                                            

 
 
Судді: