КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА[1]
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 01 липня 2021 року, -
 
                                             ВСТАНОВИЛА:
 
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 01 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1  20.05.2021 року о 16 год. 55 хв.по вул. Харківське Шосе, 158 у м. Києві керував транспортним засобом «Mersedes Bens», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою Дарницького районного суду міста Києва від 01 липня 2021 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 01 липня 2021 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
   Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що висновки суду першої інстанції про його винуватість не відповідають фактичним обставинам, оскільки не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами; наполягає, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я; наявний в адміністративних матеріалах висновок КНП «Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія»» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002732 від 22.05.2021 року підтверджує, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, апелянт зазначив, що в адміністративних матеріалах відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.
    Разом з цим, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження   постанови суду як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки про розгляд справи у суді першої інстанції взагалі не повідомлялася у будь-який спосіб. 
    Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити їй строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому числі відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , наполягав, що він не відмовлявся їхати на проведення огляду до закладу охорони здоров`я; дії працівників поліції щодо нього були зухвалими. 
Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР за № 015571 від 20.05.2021 року, ОСОБА_1 20.05.2021 року          о 16 год. 55 хв. по вул. Харківське Шосе, 158 у м. Києві керував транспортним засобом «Mersedes Bens», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для визнання його недопустимим документом не встановлено.
Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , який перебуває за кермом автомобіля, працівники поліції неодноразово пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я; під час довготривалого спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не надавав чіткої згоди/незгоди, тому такі дії розцінено працівниками поліції як умисне уникнення ним проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що його і було попереджено.
Отже, у даному випадку мала місце пасивна форма відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому Законом порядку, оскільки попри те, що  ОСОБА_1 прямої відмови не висловив, однак фактично вчиняв дії, спрямовані на уникнення огляду у закладі охорони здоров`я.
Досліджені апеляційним судом докази є належними доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку.
Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.
Доводи апелянта в частині відсутності в адміністративних матеріалах направлення на огляд є неспроможними, оскільки такий документ складений працівниками поліції та долучений до матеріалів справи. 
Разом цим, висновок КНП «Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія»» №002732 від 22.05.2021 року про те, що у         ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, - не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що ч. 1 ст. 130 КУпАП визначений як самостійний склад правопорушення п. 2.5 ПДР України, за що і складено на нього протокол про адміністративне правопорушення.
Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено такихпорушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. 
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

 
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -
 
ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду міста Києва від 01 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її  винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
                Суддя
Київського апеляційногосуду                                                          О. М. Сітайло

Справа № 33/824/3632/2021                                                         Головуючий суддя у 1-й інстанції: Рудак О.Ю.
                                                                                                                  Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.