ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 листопада 2021 року           справа №360/2675/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Громадської організації «Просвітно-дослідний Інститут «Європейська слобода» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року (повне судове рішення складено 29 червня 2021 року в м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/2675/21 (суддя в І інстанції Пляшкова К.О.) за позовом Громадської організації «Просвітно-дослідний Інститут «Європейська слобода» до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                          УСТАНОВИВ:

Громадська організація «Просвітно-дослідний інститут «Європейська слобода» (далі - ГО «Інститут «Європейська Слобода») звернулась до суду з позовом до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (далі -  Сєвєродонецька МВЦА), в якому заявлено вимоги про: 
1) визнання протиправними дій відповідача, що виявилися у відмові надати позивачу публічну інформацію, що запитувалася, а саме: перелік обладнання та предметів довгострокового користування (з зазначенням їх вартості), які придбані чи мають бути придбанні військово-цивільною адміністрацією міста Сєвєродонецьк за кошти спеціального фонду міського бюджету Сєвєродонецька за КЕКВ 3110 на суму 5610301,70 грн відповідно до розпорядження керівника військо-цивільної адміністрації від 09 грудня 2020 року № 1174;
2) зобов`язати відповідача надати позивачу протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду публічну інформацію, що запитувалися, а саме: перелік обладнання та предметів довгострокового користування (з зазначеннях їх вартості), які придбані чи мають бути придбанні військово-цивільною адміністрацією міста Сєвєродонецьк за кошти спеціального фонду міського бюджету Сєвєродонецька за КЕКВ 3110 на суму 5610301,70 грн відповідно до розпорядження керівника військо-цивільної адміністрації від 09 грудня 2020 року № 91174.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09 грудня 2020 року видано розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації м. Сєвєродонецьк Луганської області (далі також - ВЦА м. Сєвєродонецьк) № 1174 «Про внесення змін до кошторису доходів і видатків за кодом 25020200», в пункті 2 якого визначено збільшити видаткову частину спеціального фонду Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області на 5695715,48 грн, а саме: за КЕКВ 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар» на суму 85413,78 грн та за КЕКВ 3110 «Придбання обладнання і предметів довгострокового користування» на суму 5610301,70 грн. 
Позивач 23 грудня 2020 року звернувся до відповідача із запитом № 10, в якому просив надати публічну інформацію, а саме перелік обладнання та предметів довгострокового користування (з зазначеннях їх вартості), які мають бути придбанні ВЦА міста Сєвєродонецьк за кошти спеціального фонду міського бюджету Сєвєродонецька за КЕКВ 3110 на суму 5610301,70 грн відповідно до розпорядження керівника військо-цивільної адміністрації від 09 грудня 2020 року № 1174. На запит інформації позивачем отримано лист-відповідь від 29 грудня 2020 року за № 92140, яким відмовлено в наданні інформації, оскільки запитувана інформація не є готовою інформацією, створеною при виконанні ВЦА м. Сєвєродонецьк своїх повноважень, а потребує систематизації та підготовки окремого документа. Крім того, відповідач зазначив, що у ВЦА м. Сєвєродонецьк відсутній обов`язок надавати сканкопії документів у разі, якщо такі сканкопії не були отримані чи створені суб`єктом владних повноважень при своїх обов`язків.
Позивач з такою відмовою не згоден, оскільки відповідно до пункту 22 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 28, показники видатків бюджету та надання кредитів з бюджету, що включаються до проекту кошторису, повинні бути обґрунтовані відповідними розрахунками за кожним кодом економічної класифікації видатків бюджету або класифікації кредитування бюджету і деталізовані за видами та кількістю товарів (робіт, послуг) із зазначенням вартості за одиницю. Тож відповідач мав та повинен був мати перелік обладнання та предметів, які мають бути придбані за кошти спеціального фонду міського бюджету за КЕКВ 3110 на суму 5610301,70 грн. Навіть у випадку придбання (отримання) цього обладнання до внесення змін до бюджету та кошторисів, внесенню змін до витратної частини бюджету має передувати обґрунтування цих змін. Обладнання та предмети довгострокового користування, при прийнятті їх на баланс, враховуються на відповідних рахунках бухгалтерської звітності.
Також позивач зауважує, якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям «відображеності та задокументованості».
Більш того, за загальним правилом не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, якими вмотивовано позовну заяву.
Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Згідно з розпорядженням керівника ВЦА м. Сєвєродонецьк від 11 листопада 2020 року № 917 «Про прийняття безоплатно у комунальну власність територіальної громади міста Сєвєродонецька Луганської області майна в якості міжнародної технічної допомоги в рамках Програми ООН «Відновлення та розбудови миру», керуючись частиною першою статті 1, частиною двадцятою статті 3, пунктом 8 частини третьої статті 6 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації», статтями 327, 328 Цивільного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 № 153 «Про створення єдиної системи залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги», в рамках Програми ООН «Відновлення та розбудови миру», враховуючи спільний акт від 22.10.2020 № 1 та спільний акт № 2 щодо безвідплатної та безповоротної передачі обладнання у комунальну власність територіальної громади міста Сєвєродонецьк Луганської області, приймаючи до уваги лист керівника Програми ООН «Відновлення та розбудови миру» Віктора Мунтяну від 22.10.2020 № UNDP/RPP/2020/10/0919, з метою створення системи надання адміністративних та соціальних послуг адміністративного характеру через Мобільні центри надання адміністративних послуг у рамках програми та Компоненту «Місцеве самоврядування з децентралізації», зобов`язано: 
прийняти безоплатно у комунальну власність територіальної громади міста Сєвєродонецьк Луганської області майно в якості міжнародної технічної допомоги в рамках Програми ООН «Відновлення та розбудови миру» для створення умов якісного надання адміністративних послуг відповідно до додатку до цього розпорядження (пункт 1);
відділу бухгалтерського обліку та звітності ВЦА м. Сєвєродонецьк прийняти на баланс ВЦА м. Сєвєродонецьк зазначене у додатку до цього розпорядження майно відповідно до чинного законодавства України, забезпечити його належний облік та ефективне використання (пункт 2) (арк. спр. 57-58).
У додатку до розпорядження керівника ВЦА м. Сєвєродонецьк від 11 листопада 2020 року № 917 наведено перелік майна, що безоплатно та безповоротно надається у комунальну власність територіальної громади міста Сєвєродонецьк Луганської області в якості міжнародної технічної допомоги, загальна вартість якого з ПДВ складає 5695715,48 грн (арк. спр. 59-64).
Керівником ВЦА міста Сєвєродонецьк видано розпорядження від 09 грудня 2020 року № 1174 «Про внесення змін до кошторису доходів і видатків за кодом доходів 25020200», яким на виконання вимог Бюджетного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 23.08.2012 № 938 «Про затвердження Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів», Закону України «Про військово-цивільні адміністрації», розпорядження керівника ВЦА м. Сєвєродонецьк від 11.11.2020 № 917 «Про прийняття безоплатно у комунальну власність територіальної громади міста Сєвєродонецька Луганської області майна в якості міжнародної технічної допомоги в рамках Програми ООН «Відновлення та розбудови миру» зобов`язав:
збільшити доходну частину спеціального фонду ВЦА м. Сєвєродонецьк «Інші джерела власних надходжень бюджетних установ» на 5695715,48 грн за КПК 0210150 «Організаційне, інформаційно-аналітичне та матеріально-технічне забезпечення діяльності обласної ради, районної ради, районної у місті ради (у разі її створення), міської, селищної, сільських рад» за кодом доходів 25020200 «Кошти, що утримують бюджетні установи від підприємств, організацій, фізичних осіб та від інших бюджетних установ для виконання цільових заходів, у тому числі заходів з відчуження для суспільних потреб земельних ділянок та розміщення на них інших об`єктів нерухомого майна, що перебувають у приватній власності фізичних або юридичних осіб» (пункт 1);
збільшити видаткову частину спеціального фонду ВЦА м. Сєвєродонецьк на 5695715,48 грн, а саме: за КЕКВ 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар» на суму 85413,78 грн та за КЕКВ 3110 «Придбання обладнання і предметів довгострокового користування» на суму 5610301,70 грн (пункт 2);
відділу бухгалтерського обліку та звітності підготувати довідку про зміни кошторису (пункт 3) (арк. спр. 5).
Позивач звернувся до Сєвєродонецької МВЦА із запитом про доступ до публічної інформації від 23 грудня 2020 року № 10, в якому просив надати на електронну адресу ГО «Інститут «Європейська Слобода» eurosloboda@gmail.com перелік обладнання та предметів довгострокового користування (з зазначенням їх вартості), які мають бути придбанні військово-цивільною адміністрацією міста Сєвєродонецьк за кошти спеціального фонду міського бюджету Сєвєродонецька за КЕКВ 3110 на суму 5610301,70 грн відповідно до розпорядження керівника військо-цивільної адміністрації від 09 грудня 2020 року № 1174 (арк. спр. 36).
Листом від 29 грудня 2020 року № 2140 ВЦА м. Сєвєродонецьк відмовила в наданні публічної інформації з тих підстав, що системний аналіз положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» дає підстави вважати, що публічна інформація це готова інформація, яка отримана або створена лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами на будь-яких носіях інформації. Запитувана інформація не є такою готовою інформацією, створеною при виконанні ВЦА м. Сєвєродонецьк своїх повноважень, а потребує систематизації і підготовки окремого документа для задоволення питань, висвітлених у запиті, що, в свою чергу, унеможливлює надання інформації на запит на підставі та в межах Закону України «Про доступ до публічної інформації». Крім того, Закон регулює відносини щодо доступу до інформації, яка вже існує, і не вимагає у відповідь на запит створювати певну інформацію.
Враховуючи, що відповідь на запит заявник бажає отримати на електронну пошту, що в свою чергу потребує електронного сканування певних документів (тобто створення інформації), повідомлено, що у ВЦА м. Сєвєродонецьк відсутній обов`язок надавати скан-копії документів, в разі якщо такі скан-копії не були отримані або створені в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків (арк. спр. 37).
ГО «Інститут «Європейська Слобода» подано до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини заяву щодо порушення права на доступ до публічної інформації від 09 січня 2021 року, в якій позивач просив скласти відносно керівника ВЦА м. Сєвєродонецьк ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 212-3 КУпАП, та зазначити в протоколі ГО «Інститут «Європейська Слобода» як потерпілого (арк. спр. 39-41).
У відповідь на заяву ГО «Інститут «Європейська Слобода» отримано лист Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 27 січня 2021 року № 78.8/С-26.7/21/35.2, яким повідомлено, що в ході розгляду звернення з листа ВЦА м. Сєвєродонецьк, який надійшов 25 січня 2021 року до Управління регіонального представництва в Донецькій та Луганській областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, встановлено, що інформацію на запит не надано, у зв`язку з тим, що у запиті було поставлено питання щодо переліку та предметів довгострокового користування з зазначенням їх вартості, які мають бути придбані за кошти спеціального фонду міського бюджету (оскільки зазначені предмети були прийняті безоплатно у комунальну власність, що підтверджується розпорядженням керівника ВЦА м. Сєвєродонецьк від 09 грудня 2020 року № 1174), це потребує систематизації та підготовки нової інформації та унеможливлює надання інформації на підставі та в межах Закону України «Про доступ до публічної інформації». Визначальним для публічної інформації є те, що вона повинна бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Правових підстав для подальшого вжиття заходів, в рамках компетенції Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не вбачається (арк. спр. 42).
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами другою та третьою статті 34 Конституції України визначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 2 Закону № 2939-VI метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 2939-VI, обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Згідно з частиною другою статті 6 Закону № 2939-VI обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотримання сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошення інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Частиною п`ятою статті 6 Закону № 2939-VI встановлено, що не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України «Про державну таємницю»), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.
Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI).
Відповідно до частин першої-четвертої статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Письмовий запит подається в довільній формі.
Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (частина перша статті 20 Закону № 2939-VI).
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (частина четверта статті 20 Закону № 2939-VI).
Згідно з частиною першою статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (частина третя статті 22 Закону № 2939-VI).
Відмова в задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою (пункт 3 частини четвертої статті 22 Закону № 2939-VІ), тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав для обмеження в доступі до публічної інформації, встановленого шляхом застосування «трискладового тесту», передбаченого частиною другою статті 6 Закону № 2939-VI.
У ході розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до ВЦА м. Сєвєродонецьк із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати перелік обладнання та предметів довгострокового користування (із зазначенням їх вартості), які мають бути придбані відповідачем за кошти спеціального фонду міського бюджету за КЕКВ 3110 на суму 5610301,70 грн відповідно до розпорядження керівника ВЦА від 09 грудня 2020 року № 1174.
ВЦА м. Сєвєродонецьк відмовлено позивачу в наданні публічної інформації, з тих підстав, що запитувана інформація не є такою готовою інформацією, створеною при виконанні суб`єктом своїх повноважень, потребує систематизації і підготовки окремого документа для задоволення питань, висвітлених у запиті.
При цьому, з вищеописаних розпоряджень керівника ВЦА м. Сєвєродонецьк судом з`ясовано, що в комунальну власність територіальної громади міста Сєвєродонецька в якості міжнародної технічної допомоги в рамках Програми ООН «Відновлення та розбудови миру» безоплатно та безповоротно передано обладнання на загальну суму 5695715,48 грн, прийняття якого відображено в дохідній та видатковій частинах спеціального фонду ВЦА м. Сєвєродонецьк. 
Тобто, судом з`ясовано, що відповідач не придбавав обладнання та предмети довгострокового користування за кошти спеціального фонду місцевого бюджету на суму 5610301,70 грн, оскільки отримав його в комунальну власність безоплатно в рамках Програми ООН «Відновлення та розбудови миру», тому не міг надати запитувану позивачем інформацію.
З огляду на положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» суд погоджується з твердженнями відповідача, що публічна інформація це готова інформація, яка отримана або створена лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами на будь-яких носіях інформації.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 25 червня 2019 року в справі № 9901/925/18 та від 20 травня 2021 року в справі № 9901/275/20 виклала правовий висновок, що розпорядник публічної інформації має обов`язок надати ту публічну інформацію, якою він володіє і яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації. Тому розпорядник не може нести тягар відповідальності за ненадання запитувачу інформації, якої нема в його володінні.
Оскільки позивач вимагає від відповідача надання інформації, якою останній не володіє і не зобов`язаний володіти, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ВЦА м. Сєвєродонецьк правомірно із дотриманням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» листом від 29 грудня 2020 року № 2140 відмовила в задоволенні запиту ГО «Інститут «Європейська Слобода» від 23 грудня 2020 року № 10. 
Колегія суддів наголошує, що позивач спотворює фактичні обставини справи, стверджуючи, що його запит містив вимогу надати публічну інформацію, а саме: перелік обладнання та предметів довгострокового користування (з зазначенням їх вартості), які придбані чи мають бути придбані військово-цивільною адміністрацією міста Сєвєродонецьк за кошти спеціального фонду міського бюджету Сєвєродонецька за КЕКВ 3110 на суму 5610301,70 грн відповідно до розпорядження керівника військо-цивільної адміністрації від 09 грудня 2020 року № 1174.
Його відповідний запит містить прохання надати таку інформацію щодо обладнання та предметів довгострокового користування, ЛИШЕ які МАЮТЬ БУТИ придбані відповідачем.
Як свідчать матеріали справи, такі відомості у відповідача дійсно були відсутніми.
При цьому місцевий суд також вірно не погодився з наведеними у вказаному листі твердженнями відповідача, що електронне сканування документів є створенням інформації, оскільки за своїм змістом є лише зміною форми документа з паперової на електронну, тому позивач має право на отримання запитаної інформації у формі, що відміна від форми її зберігання у розпорядника публічної інформації.
Проте таке хибне тлумачення відповідачем вимоги позивача про надання запитуваної інформації на його електронну пошту, зважаючи на її відсутність у відповідача, жодним чином не впливає на результати розгляду даної справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
В зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги підстави для відшкодування судових витрат апелянта відсутні.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Громадської організації "Просвітно-дослідний Інститут «Європейська слобода» - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 360/2675/21 - залишити без змін.
Повне судове рішення - 16 листопада 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін 
                                                                                                                                            
                                                                                                      Т. Г. Гаврищук