ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/5466/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року (головуючий суддя Клашник Ю.В.)
у справі  № 280/5466/21
за позовом    ОСОБА_1 
до  приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»
про  визнання протиправною та скасування постанови, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №64092856 від 12.01.2021.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, 12.01.2021 відповідачем відкрито виконавче провадження №64092856. Як стверджує позивач, приватний виконавець допустився порушень вимог статті 24 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та статті 25 Закону «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів Закон України»       від 02.06.2016       № 1403-VIII    щодо місця виконання виконавчого напису та правил територіальних меж діяльності приватного виконавця. Позивач зауважує, що як місце його проживання, так і місце реєстрації знаходяться у м. Запоріжжі, що не належить до території виконавчого округу міста Києва, де відповідач здійснює діяльність, а тому в даному випадку у відповідача були відсутні повноваження щодо прийняття
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.07.2021 позовні вимоги задоволено.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за частиною другою статті 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до       Закону України «Про виконавче провадження»    знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ (ч.2 статті 25 Закону № 1403-VIII).
У спірному випадку судом встановлено, що виконавчим округом відповідача є місто Київ, позаяк зареєстроване місце проживання позивача знаходиться у місті Запоріжжі. При цьому, доказів проживання боржника (позивача) у м. Києві на момент прийняття оспорюваних постанов та/або доказів на підтвердження наявності у позивача (боржника) майна на території м. Києві відповідачем суду не надано.
З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва щодо прийняття до примусового виконання виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів з фізичної особи, яка проживає та отримує доходи у Дніпропетровській області є протиправними, а постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2021 № 64092856 підлягає скасуванню.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Фактично позиція відповідача полягає у тому, що у приватного виконавця відсутній обов`язок з`ясовувати фактичне місцезнаходження боржника чи його майна   до відкриття виконавчого провадження. З цих підстав, вказуючи на те, що оскільки у виконавчому документі, як і у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження, адреса проживання боржника була зазначена у м.Києві, то ним правомірно було відкрито виконавче провадження. 
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що згідно паспорту серії НОМЕР_1 позивач з 26.11.2002 по 02.04.2009 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а з 09.04.2006 - за адресою: АДРЕСА_2 .
18.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис за №114464 про стягнення з позивача на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", як кінцевого на момент вчинення напису правонаступника усіх прав та обов`язків ПАТ «Родовід Банк» за укладеним із позивачем кредитним договором №Ск-007-000793/2-2008 від 26.02.2008, заборгованості в розмірі 38936,13  грн.
При цьому, в означеному виконавчому написі адресою реєстрації боржника вказано: АДРЕСА_3 , а в якості місця проживання боржника зазначено наступну адресу: АДРЕСА_4 .
12.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" звернулося до приватного виконавця із заявою вих. № 14137207 про примусове виконання виконавчого напису № 114464 від 18.12.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем   про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 38936,13грн., в якій зазначено фактичну адресу боржника: АДРЕСА_4 .
12.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №64092856 з примусового виконання виконавчого напису №114464 від 18.12.2020.
В зазначеній постанові про відкриття виконавчого провадження в графі адреса боржника зазначено: АДРЕСА_1 та    АДРЕСА_4 
Не погодившись із винесеною приватним виконавцем постановою про відкриття виконавчого провадження №64092856 від 12.01.2021, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду з цим позовом.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Так, як правильно зазначив суд першої інстанції, вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження визначені положеннями Закону №       1403-VIII та Закону 1404-VIII, з аналізу яких слідує, що право приватного виконавця відкрити виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Якщо місце проживання, перебування боржника фізичної особи або місце знаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджується компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
У спірному випадку позивачем оскаржено до суду постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, з тих мотивів, що виконавчий документ відповідачем прийнятий з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців.
Так, обґрунтовуючи неправомірність рішень відповідача, позивач посилається на те, що в спірному випадку у останнього були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження у межах виконавчого округу м. Києва, оскільки позивач фактично проживає в місті Запоріжжі.
За позицією ж відповідача, оскільки як у виконавчому документі, так і у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження, адреса проживання боржника була зазначена у м.Києві, то ним правомірно було відкрито виконавче провадження.
Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що у спірному випадку визначення місця виконання виконавчого документу щодо позивача має відбуватися за його зареєстрованим місцем проживання.     
Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.07.2021 по справі №380/9335/20.
У даному судовому рішенні Суд зазначив, що відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі, до якого належить зареєстрована адреса місця проживання боржника, відповідатиме принципу юридичної визначеності, вимогам, установленим частиною другою   статті 2 КАС України   та вимогам   статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».
При цьому Суд звернув увагу на те, що частина друга   статті 24 Закону України «Про виконавче провадження»   пов`язує місце виконання рішення приватним виконавцем з фактичним місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у частині першій   статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».
Судом першої інстанції встановлено, що місце проживання позивача ОСОБА_2 з 26.11.2002 по 02.04.2009 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а з 09.04.2006 - за адресою: АДРЕСА_2 . 
При цьому, матеріали справи не містять доказів наявності майна боржника у місті Києві.
Таким чином, встановивши вказані обставини, які свідчать, що як зареєстрована адреса місця проживання, так і місце роботи позивача знаходяться у Дніпропетровській області, зважаючи на те, що доказів проживання позивача у місті Києві та/або наявності у боржника майна на території міста Києва на час відкриття виконавчого провадження відповідачем не надано, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. щодо прийняття до виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №114464 від 18.12.2020 та відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання є протиправними, у зв`язку з чим наявні правові підстави для скасування спірної постанови відповідача.
З приводу аргументів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, щодо відсутності у приватного виконавця обов`язку з`ясовувати фактичне місцезнаходження боржника чи його майна   до відкриття виконавчого провадження, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.
У постанові від 15.07.2021 по справі №380/9335/20 Верховний Суд зазначив, що відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою   статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»   та кореспондуються з положеннями частини другої   статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.
В іншому випадку, нез`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у   статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»   (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо). Відсутність прямої вказівки в   Законі України «Про виконавче провадження»   на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.
Аналіз положень статей   9,   18 Закону №1404-VІІІ, положення   статті 27 Закону №1403-VIII, а також положення Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5942-VI, дає підстави для висновку, що виконавець має реальну можливість перевірити місце знаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Такі дії відповідатимуть вимогам частини другої   статті 2 КАС України, яких приватний виконавець має дотримуватись.
Положення пункту 10 частини четвертої   статті 4 Закону №1404-VIIІ, відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Виходячи із системного аналізу цієї норми в сукупності з іншими положеннями   Закону №1404-VII, слідує, що надання триденного терміну для вирішення питання щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання спрямоване саме на необхідність перевірки органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, зокрема і відповідності зареєстрованого місця проживання боржника - фізичної особи адресі боржника, вказаної у виконавчому документі, і належності такого зареєстрованого місця проживання виконавчому округу, на який поширюються повноваження приватного виконавця.
Сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою.
У такому випадку визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким   Закон України «Про виконавче провадження»   пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.
Відповідні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 по справі № 380/7750/20.
У спірному випадку відповідач не вчинив всіх можливих дій по встановленню відповідності адреси проживання позивача, зазначеній у виконавчому документі, зареєстрованому місцю проживання позивача, що призвело до порушення прав та інтересів останнього.
Виходячи із вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що виконавчий документ у виконавчому провадженні   № 64092856 прийнято до виконання відповідачем з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців.   
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.  
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  приватного виконавця виконавчого округу місті Києва Малкової Марії Вікторівни  залишити без задоволення.  
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі № 280/5466/21 залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко