Постанова
Іменем України              
                                                       
01 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-9857/10
провадження № 61-15153св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),  
 
учасники справи:
заявник - приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Наталія Олексіївна,
боржник - ОСОБА_1 ,
стягувач - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Наталії Олексіївни на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2020 року у складі судді Гордійчук І. О. та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О., Шимківа С. С.,
 
Короткий зміст вимог заяви
 
У червні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н. О. звернулася до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.
 
Подання мотивоване тим, що у неї на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження АСВП №59077948 з примусового виконання виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області від 05 листопада 2011 року № 2-9857/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») як правонаступника Відкритого акціонерного товариства «Універсальний Банк» (далі - ВАТ «Універсальний Банк») заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 628 306,10 грн, судових витрат - 1 820,00 грн, а усього - 3 630 126,10 грн. Зазначала, що 22 травня 2019 року до неї надійшла заява представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») щодо направлення до суду подання про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, у якій було зазначено, що 05 грудня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № ВL668 та додаткову угоду до нього № ВL668/ВL668-КL+. 03 червня 2009 року між банком та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до генерального договору про надання кредитних послуг від 08 грудня 2007 року № ВL668. На забезпечення виконання за вказаним договором 05 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, а також договір іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Коломис О. В. за реєстровим № 4227, відповідно до умов якого іпотекодавець передав у іпотеку банку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення з мансардним поверхом, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 652,8 кв. м, яке складалося із першого і мансардного поверхів та належало іпотекодавцю на праві власності. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме за ОСОБА_1 зареєстроване нежитлове приміщення з мансардним поверхом, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19968724, підстава виникнення права власності - рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2005 року в справі 
№ 2-4530/2005. При цьому, міститься інформація про те, що рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 03 червня 2013 року у справі 
№ 2-4530/2005 було скасовано рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2005 року. Разом із тим, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про державну реєстрацію іпотеки (номер запису 4093016) щодо нежитлового приміщення із мансардним поверхом, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257125856101 загальною площею 652,8 кв. м, розташованого у АДРЕСА_1 . Підстава виникнення іпотеки - договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломис О. В. за реєстровим № 4227. Іпотекодержатель - ВАТ «Універсал Банк», майновий поручитель ОСОБА_1 . Також за № 1093035 від 05 грудня 2007 року міститься запис про обтяження (вид обтяження - заборона на нерухоме майно) на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломис О. В. за реєстровим № 4227. Будь-які інші записи відносно вказаного майна у реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.
 
З урахуванням викладеного, приватний виконавець виконавчого округу Рівненського області Ярмошевич Н. О. просила звернути стягнення на нежитлове приміщення з мансардним поверхом, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 652,8 кв. м, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку. 
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2019 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н. О. відмовлено.
 
Суд першої інстанції виходив із того, що відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що боржник фактично володіє нерухомим майном, на яке звертається стягнення, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та статті 440 ЦПК України. Суд зазначив, що підставою виникнення права власності у ОСОБА_1 на нежитлове приміщення з мансардним поверхом, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2005 року, яке було скасоване рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 03 червня 2013 року. Також судом першої інстанції було враховано те, що учасниками справи не було надано відомостей про те, що спірне майно перебуває у власності третіх осіб чи інших осіб. 
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н. О. залишено без задоволення. Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2019 року залишено без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального права, які були чинними на момент її винесення, судом першої інстанції у повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Суд апеляційної інстанції вважав, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову у задоволенні подання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, оскільки долучені до подання приватного виконавця документи, а також встановлені судом першої інстанції обставини справи не давали можливості встановити власника нежитлового приміщення з мансардним поверхом за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 652,8 кв. м, що у свою чергу виключає правові підстави для звернення стягнення на нього у рамках виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та 
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк».
 
Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2020 року касаційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н. О. та АТ «Універсал Банк» задоволено частково. Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року скасовано, справу передано на розгляд до суду першої інстанції.
 
Суд касаційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, не врахував у повній мірі вимог статей 10, 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження», не дослідив належним чином наданих доказів та не перевірив належним чином доводів приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н. О. з огляду на те, що звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, може бути застосоване у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2020 року взадоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н. О. відмовлено.
 
Суд першої інстанції вказав, що виконавцю потрібно було надати належні докази на підтвердження того, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном. Долучені до подання приватного виконавця документи, а також встановлені судом обставини справи не дають можливості встановити власника нежитлового приміщення з мансардним поверхом за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 652,8 кв. м. Натомість згідно з наказом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 19 вересня 2014 року № 218 на підставі рішення про скасування державної реєстрації права власності від 30 липня 2014 року № 14798521 державного реєстратора прав на нерухоме майно відмінено наказ Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради № 78 від 17 квітня 2007 року «Про присвоєння поштової адреси», на підставі якого присвоєна поштова адреса приміщенню АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_1 . 
 
Звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, може бути застосоване у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача. Проте із вказаним поданням приватний виконавець звернувся, не провівши належним чином перевірку майнового стану боржника, володіючи інформацією про наявні рахунки в банку, на які накладено арешт, та наявність транспортних засобів, техніки, а тому приватним виконавцем не доведено факт того, що у боржника на час звернення до суду було недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, що в свою чергу підлягає обов`язковому доведенню, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н. О. залишено без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2020 року - без змін.
 
Апеляційний суд вказав, що ОСОБА_1 має у власності ряд транспортних засобів, проте матеріали справи не містять відомостей про реалізацію приватним виконавцем даного рухомого майна та направлення отриманих коштів на виконання рішення суду. Тому суд першої інстанції правильно вважав, що з поданням приватний виконавець звернувся, попередньо не провівши належним чином перевірку майнового стану боржника, зокрема володіючи інформацією про наявні рахунки в банку, на які накладено арешт, та наявність транспортних засобів, техніки, що свідчить про недоведеність факту того, що у боржника на час звернення до суду недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.
 
Аргументи учасників справи
 
Зміст та доводи касаційної скарги
 
13 жовтня 2020 року приватний виконавець Ярмошевич Н. О. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове про задоволення подання.
 
У касаційній скарзі та її уточненій редакції приватний виконавець 
Ярмошевич Н. О. зазначає, що:
 
- він вжив усіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на виявлення у боржника грошових коштів та рухомого майна;
 
- при відмові у задоволенні його подання усупереч нормам процесуального права суди попередніх інстанцій належним чином не перевірили його аргументів про те, що постановою Апеляційного суду Рівненської області від 25 січня 2018 року у справі № 569/11632/14-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі банку права власності на іпотечне майно відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем обрано спосіб захисту порушеного права, який не підлягає захисту в судовому порядку, оскільки відноситься до позасудових способів захисту права іпотекодержателя. Під час розгляду справи № 569/11632/14-ц стягувачу стало відомо, що право власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення з мансардним поверхом, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 652,8 кв. м, який є предметом іпотеки за договором іпотеки від 05 липня 2007, не зареєстроване (право власності скасоване апеляційним судом у зв`язку з поданням ОСОБА_1 позову про визнання права власності до неналежного відповідача). Разом з тим, у ході здійснення виконавчого провадження, було встановлено, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно міститься запис про право власності за ОСОБА_1 щодо нежитлового приміщення з мансардним поверхом, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19968724, підстава виникнення права власності - рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2005 року у справі № 2-4530/2005. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 03 червня 2013 року у справі № 2-4530 було скасовано рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2005 року. Також під час формування деталізованої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що вказане нерухоме майно було зареєстроване за ОСОБА_1 , однак на підставі постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року у справі № 817/262/14 право власності було скасовано. Одночасно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під час пошуку інформації за вказаною адресою знайдено інформацію про державну реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку 4093016) відносно нежитлового приміщення з мансардним поверхом (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257125856101) загальною площею 652,8 кв. м, розташованого у АДРЕСА_1 . Підстава виникнення іпотеки - договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломиє О. В. 05 грудня 2007 року за реєстровим №4227. Іпотекодержатель - ВАТ «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 21133352. Майновий поручитель - ОСОБА_1 . За № 1093035 від 05 грудня 2007 року міститься запис про обтяження (вид обтяження - заборона на нерухоме майно) на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломис О. В. 05 грудня 2007 року за реєстровим № 4227. В оскаржуваній постанові зазначено, що виконавцю необхідно надати докази, згідно з якими боржник фактично є володільцем майна. Будь-які інші записи відносно вказаного майна у Реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Інформація про перебування майна у власності третіх осіб чи інших осіб у матеріалах виконавчого провадження відсутня.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року справу призначено досудового розгляду у порядку письмового провадження у складі колегії із п`яти суддів.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 07 грудня 2021 року вказано, що підставами касаційного оскарження заявник вказує неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема, статей 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», і касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Фактичні обставини
 
Суди встановили, що у приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н. О. перебуває виконавче провадження АСВП № 59077948 з примусового виконання виконавчого листа 2-9857/10 виданого 05 січня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» як правонаступника ВАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 628 306,10 грн, судові витрати - 1 820,00 грн, а всього - 3 630 126,10 грн.
 
10 травня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою ОСОБА_1 зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено сторонам виконавчого провадження.
 
22 травня 2019 року до приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. надійшла заява представника АТ «Універсал Банк» за довіреністю щодо направлення до суду подання про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
 
З долучених до матеріалів справи документів, вбачається, що згідно повідомлення Пенсійного фонду України від 10 травня 2019 року № 1052124870 про осіб-боржників, які отримують пенсії, боржник ОСОБА_1 перебуває на обліку у Рівненському об`єднаному управлінні Головного Пенсійного фонду України та отримував пенсію у розмірі 1 497,00 грн.
 
Відповідно до повідомлення Пенсійного фонду України від 10 травня 2019 року № 1052126661 про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, інформацію про боржника - ОСОБА_1 , не знайдено.
 
Згідно з повідомленням Державної фіскальної служби України від 11 травня 2019 року № 1052118604 про номери рахунків, відкритих юридичними особами та або фізичними особами-підприємцями, боржник - ОСОБА_1 має відкриті рахунки у АТ «Полтава-Банк».
 
31 травня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копію якої направлено до АТ «Полтава-Банк» для виконання із запитом про надання інформації про залишок коштів, про арешт коштів, про зупинення видаткових операцій на рахунках боржника ОСОБА_1 . 
 
Відповідно до повідомлення Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області від 15 травня 2019 року № 31/17-1508, за ОСОБА_1 зареєстровані транспортні засоби, а саме: Mercedes-benz 123, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ЗИЛ 133ГЯ - реєстраційний номер НОМЕР_2 , ИЖ 2717 - реєстраційний номер НОМЕР_3 , DAF 200 реєстраційний номер НОМЕР_4 , ГАЗ 33021 - реєстраційний номер НОМЕР_5 , ГАЗ 52, реєстраційний номер НОМЕР_6 , МАЗ 9397 - реєстраційний номер НОМЕР_7 , ВАЗ 210990 реєстраційний номер НОМЕР_8 , КАМАЗ 5410 - реєстраційний номер НОМЕР_9 , СЗАГ8355, реєстраційний номер НОМЕР_10 , КАМАЗ 5320 - реєстраційний номер НОМЕР_11 . Daimler-benz - реєстраційний номер НОМЕР_12 , ВАЗ 21043 - реєстраційний номер НОМЕР_13 , напівпричіп ПП - реєстраційний номер НОМЕР_14 , КАМАЗ - реєстраційний номер НОМЕР_15 , КАМАЗ 53202 - реєстраційний номер НОМЕР_16 , ГКБ 8350 - реєстраційний номер НОМЕР_17 - реєстраційний номер НОМЕР_18 , ИЖ 2715- реєстраційний номер НОМЕР_19 , ИЖ2715 - реєстраційний номер НОМЕР_20 , ВАЗ 2109 - реєстраційний номер НОМЕР_21 .
 
У відповіді Головного управління Держпродспоживслужби України в Рівненській області від 15 травня 2019 року № 08-08/2408 вказано, що за ОСОБА_1 зареєстровано одну одиницю техніки: Комбайн зернозбиральний John Deere 975, реєстраційний номер НОМЕР_22 .
 
31 травня 2019 року приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна ОСОБА_1 та про розшук його майна, а саме: транспортних засобів, копії яких направлено до Головного управління Національної поліції України в Рівненській області для виконання та сторонам для відома.
 
Згідно із повідомлення Управління Держпраці України у Рівненській області від 16 травня 2019 року № 01-12/2407 за ОСОБА_1 великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів не зареєстровано.
 
Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України від 13 травня 2019 року № 1052194280 про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, відносно боржника - ОСОБА_1 інформація відсутня.
 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких мотивів.
 
Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).
 
У частині третій четвертій статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
 
Згідно з частиною десятою статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
 
У справі, що переглядається:
 
при зверненні із поданням приватний виконавець зазначав, що 05 грудня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № ВL668 та додаткову угоду до нього 
№ ВL668/ВL668-КL+;
 
для забезпечення виконання за вказаним договором 05 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Коломис О. В. за реєстровим № 4227, відповідно до умов якого іпотекодавець передав у іпотеку банку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення з мансардним поверхом, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 652,8 кв. м, яке складалося із першого і мансардного поверхів та належало іпотекодавцю на праві власності;
 
на підтвердження заявлених вимог виконавець, зокрема, надав суду:
 
- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформований 13 вересня 2018 року, згідно з яким за ОСОБА_1 на праві власності зареєстроване нежитлове приміщення з мансардним поверхом, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19968724, підстава виникнення права власності - рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2005 року в справі № 2-4530/2005 (т. 1, а. с. 99); 
 
- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформований 13 вересня 2018 року, відповідно до якого відомості про права власності та відомості про реєстрацію іншого речового права щодо нежитлового приміщення з мансардним поверхом, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257125856101) (т. 1, а. с. 100);
 
рішенням апеляційного суду Рівненської області від 03 червня 2013 року у справі № 2-4530/2005 скасовано рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2005 року.
 
Перевіряючи наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця, апеляційний суд не з`ясував, кому на праві власності належить нежитлове приміщення, яке є предметом іпотеки, та чи належить воно боржнику, не надав оцінки наданим приватним виконавцем витягам із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які містять суперечливі відомості про нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; чи була скасована реєстрація права власності ОСОБА_1 на спірне нежитлове приміщення з урахуванням рішення апеляційного суду Рівненської області від 03 червня 2013 року у справі № 2-4530/2005, яким було скасовано рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2005 року.
 
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні подання, формально послався на передчасність звернення до суду з цим питанням у зв`язку з тим, що виконавець належним чином не перевірив наявності в боржника коштів і рухомого майна.
 
Таким чином, суди не розглянули подання виконавця по суті, не визначилися у питанні, чи відсутня на момент звернення державного виконавця із зазначеним поданням реєстрація права власності ОСОБА_1 на спірне нежитлове приміщення і чи є, відповідно, підстави для застосування положень частини четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частини десятої статті 440 ЦПК України.
 
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).
 
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку що оскаржені рішення ухвалені без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, оскаржені рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_3 задовольнити частково.
 
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2020 року та постанова Рівненського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року втрачають закону силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                  В. І. Крат

Судді:                                                                            Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук