ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 380/9855/20 пров. № А/857/15033/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Запотічного І.І., Матковської З.М.,
за участю секретаря судового засідання:    Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року з питань визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, постановлену суддею Клименко О.М. у м. Львові о 11:04, повний текст якої складений 04 червня 2021 року, у справі № 380/9855/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-
                                                       ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 380/9855/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задоволено частково.
09 квітня 2021 року Львівським окружним адміністративним судом за заявою позивача видано виконавчий лист № 380/9855/20 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 13 вересня 2010 року із урахуванням коефіцієнта заробітної плати 1,80106 та здійснити її виплату із урахуванням вже виплачених сум.
20 травня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Доводи заяви зводяться до того, що у зв`язку із неврученням судового рішення пенсійний орган не міг скористатись правом на його оскарження. На думку заявника, строк на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року у справі № 380/9855/21 у Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ще не закінчився, а тому зазначене рішення не могло набрати законної сили на час видачі виконавчого листа.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у задоволені заяви відмовлено повністю.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі, аналогічних тим, що наведені у заяві. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким  задовольнити заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Заслухавши суддю-доповідача, позивача та її представника, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволені заяви відповідача суд першої інстанції виходив з відсутності передбачених процесуальним законом підстав для її задоволення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Згідно ч. 1 ст. 374 КАС України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом (ч. 4 ст. 374 КАС України).
Таким чином, підставою для видачі виконавчого документа є судове рішення.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення ОСОБА_1 коефіцієнта заробітної плати при переведенні її з пенсії за віком на пенсію по інвалідності з 13 вересня 2010 року до 1,06908 та здійснення перерахунку пенсії по інвалідності з 13 вересня 2010 року із урахуванням коефіцієнта 1,06908.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 13 вересня 2010 року із урахуванням коефіцієнта заробітної плати - 1,80106 та здійснити її виплату із урахуванням вже виплачених сум.
В іншій частині позову відмовлено.
Згідно із статтею 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Станом на 09 квітня 2021 року (дату видачі виконавчого листа) рішення суду сторонами не оскаржено.
Відтак, за наявності судового рішення, яке набрало законної сили, та за відсутності підстав, передбачених ч.2 ст. 374 КАС України, суд позбавлений можливості у відповідності до наведеної норми визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.
Водночас судом слушно вказано й на те, що за правилами частини 4 статті 300 КАС України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
Слід зазначити, що відповідачем докази оскарження рішення суду не надано ні до заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, ні на розгляд суду під час вирішення поданої пенсійним органом згаданої заяви.
При цьому, як зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, практика якого в силу приписів частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами разом з Конвенцією як джерело права, право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якої зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
Враховуючи те, що скаржником не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що виконавчий лист видано помилково або, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, чи має місце добровільне виконання судового рішення боржником або ж іншою особою, інших причин, які могли б стати підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не наведено, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви скаржника.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331, 374 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року з питань визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 380/9855/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	З. М. Матковська  	
Постанова складена в повному обсязі 18.10.2021.