ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

                                                  Головуючий суддя у першій інстанції : Димарчук Т.М

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 140/15795/20 пров. № А/857/7024/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:                                         Бруновської Н.В.
суддів:                                                             Довгої О.І., Шавеля Р.М.
за участю секретаря судового засідання:          Пославського Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі №140/15795/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, –
ВСТАНОВИВ:
09.11.2020р.   ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області  в якому просила суд: 
-визнати протиправним та скасувати рішення від 15.05.2020р. №32/1 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 № 2747 від 06.05.2020р. щодо переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів». 
-зобов`язати призначити та здійснити виплату пенсії по втраті годувальника на підставі  ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  у розмірі 50 % пенсії довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.02.2020.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18.01.2021р.  в позові відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.01.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.
ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що з 1974 року позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з чоловіком ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 перебував на обліку в Шацько-Любомльському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Із змісту довідки Вишівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 17.03.2020р. № 155/4 видно, що ОСОБА_1 проживала з чоловіком ОСОБА_2 та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 . (а.с. 8).
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  та отримує пенсію за віком в розмірі 2759 грн., інших джерел доходу немає. Основним джерелом доходу сім`ї було грошове утримання чоловіка ОСОБА_2 який отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розмір якого становив – 54325 грн. в місяць, що значно перевищував розмір пенсійного забезпечення останньої.
06.05.2020р. позивач звернулася до Головного управління пенсійного Фонду у Волинській області із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України  «Про судоустрій і статус суддів» та надала перелік документів, необхідних для призначення пенсії, який визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1.  (а.с. 40).
Рішенням Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області від 15.05.2020р. №32/1 ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні переходу на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,  оскільки цим законом призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника не передбачено.   (а.с. 45).
Головне Управління пенсійного фонду України у Волинській області 02.06.2020р. листом повідомив ОСОБА_1 про прийняте рішення № 32/1.
Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що пенсійний орган не заперечує що заява позивача про призначення пенсії по втраті годувальна та поданий пакет документів поданні з дотримання вимог визначених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» який затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1.
ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Із змісту ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» видно, що страхування  як пенсію розуміють щомісячну пенсійну виплату в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі передбаченого цим  Законом  пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
ст.2 Закону України  «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.9,10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено види пенсій:
а) трудові пенсії: -за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
В ст.6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» видно, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій ст.32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
В п.1 ч.2, ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею цього Закону.
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
ч.1 ст.37 Закону України   «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї, - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється рівними частками.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач перебувала на утриманні свого чоловіка, досягла пенсійного віку встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та є непрацездатною особою, а тому має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України   «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно ч. 2 ст. 36 цього Закону, а членами сім`ї, які досягли пенсійного віку передбаченого ст. 26 цього закону – довічно.
Із змісту ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» видно, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;
2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Таким чином, пенсія за віком та довічне грошове утримання мають однакову правову природу. З системного аналізу ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст.142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» видно, що щомісячне довічне грошове утримання є альтернативною пенсії, що і підтверджує однакову природу таких виплат.
Вказана правова позиція викладена в Постанові Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016р. у справі № 677/2056/14а.
ст.6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
В ст.7 КАС України  передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Крім того, у разі звернення особи до органів пенсійного фонду із заявою про обчислення іншого виду пенсії, останній зобов`язаний вчинити діє щодо переведення позивача на інший вид пенсії. Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись, якщо на її думку, це буде доцільно. ( Постанова Верховного Суду від 25.02.2020р. у справі № 520/1972/19).
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України. При цьому, не врахував, що пенсія за віком та довічне грошове утримання судді мають однакову правову природу, а ОСОБА_1 як особа яка перебувала на утриманні померлого та одержувала від нього допомогу, як постійне і основне джерело засобів до існування, має право на передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розрахунку від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника. Позивач має право на перехід на інший вид пенсії і цим скористалась.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
В ст.242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити.
Керуючись ст.ст. 229, 243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд –
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі № 140/15795/20– скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області  від 15.05.2020 №32/1 за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 № 2747 від 06.05.2020р. щодо переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів». 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника на підставі ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 50 % пенсії довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 09.02.2020р.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Р. М. Шавель  	
У зв`язку із перебуванням судді Довгої О.І. в період з 19.10.2021р. по 27.10.2021р. включно у щорічній відпустці, повний текст постанови складено у строк встановлений ч. 3 ст. 243 КАС України, однак підписаний повним складом суду 28.10.2021р.