ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 215/1570/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 ( суддя першої інстанції Рябчук О.С.) в адміністративній справі №215/1570/21 за позовом   ОСОБА_1   до  Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради    про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
13.04.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, в якій позивач просила:
визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради за результатом розгляду заяви від 08.02.2021 р. вх. 118, яка виявилася у неналежному застосуванні управлінської функції в розумінні ст. 48, 144 Конституції України та зобов`язати заяву направити для належного реагування Криворізькому міському голові;
визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради за результатом розгляду заяви від 08.02.2021 р.    вх. 118, яка виявилася у порушенні правового порядку ст. 7 Закону України “Про звернення громадян” та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) вжити заходів для надання матеріальної допомоги;
визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради за результатом розгляду заяви від 08.02.2021 р.    вх. 118, яка виявилася у відмові вжити систему заходів для призначення одноразової допомоги.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач допустив бездіяльність, яка виявилась у неналежному застосуванні управлінської функції у розумінні п.п. 18, 19 ч. 1   ст. 4 КАС України, у невизначенності способу захисту інтересів ОСОБА_1 , правової позиції   ст. 49 Конституції України, ч. 1 ст. 3, п. 7 ст. 4, ст.ст. 6, 10, п. "а", "б" ст. 10, ст.ст. 31, 32, 42, ч. 1 ст. 43, ст. 53, п. "а" ст. 78 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я"; у непідкоренні ч. 1, 3   ст. 49 Конституції України відповідно до розгляду  заяви від 08.02.2021 року вх.№118. Також за поясненнями позивача, відповідач відмовився здійснювати свої виконавчі функції та не прийняв рішення щодо розгляду її заяви. При цьому, як зазначила позивач, нормативно-правовий акт, індивідуальний акт за змістом п. 18, п. 19 ч. 1   ст. 4 КАС України, є актом управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, а відповідач не визнає зміст та спрямованість діяльності держави, не вживає заходи для забезпечення гарантій   визначених ст.   3, ч. 2 ст.   28, ст. ст.   34,   49 Конституції України, не стоїть на захисті прав і основних свобод людини, не вживає заходів для забезпечення права на попередження за можливістю страждань і болю. Таким чином, позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо порушення правового режиму розгляду його заяви, звернулась до адміністративного суду з позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача у спірних відносинах. За позицією позивача, суд першої інстанції не захистив права позивача, що суперечить вимогам адміністративного судочинства.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якій просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. 
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що  08.02.2021 року ОСОБА_1 звернулась через Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради до Криворізького міського голови Павлова Костянтина Юрійовича із заявою про надання матеріальної допомоги в сумі 5000 грн., яка необхідна для усунення причин виникнення складних життєвих обставин пов`язаних з відсутністю коштів для життя, лікування.
Заяву зареєстровано за вх. № 118 від 08.02.2021 року та передано до розгляду управлінню праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради.
22.02.2021року управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради надано відповідь за вих. № 754. 
Розгляд заяви здійснювався відповідно до Закону України “Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства  та дітям з інвалідністю”, Законом України “Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю”, рішенням Криворізької міської ради від 29.07.2020 року № 4859 “Про затвердження Положення про надання одноразової матеріальної допомоги мешканцям міст за рахунок бюджетних коштів у новій редакції” та Порядку виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017р. № 256.
Відповідачем було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги та вказано про те, що матеріальна допомога громадянам, які опинились у складній життєвій ситуації, призначається в разі, якщо сукупний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу за три попередні місяці перед зверненням не перевищує 1,5 розміру прожиткового мінімуму на одну особу установленого чинним законодавством України.
Відповідно до рішення Криворізької міської ради від 29.07.2020 р. № 4859 затверджено перелік документів, які необхідно подати разом з заявою про надання грошової допомоги. У зв`язку зі зверненням за отриманням такої допомоги на медичне лікування до переліку наданих документів необхідно додати виписки з історії хвороби з переліком медикаментів та оригінали фінансових документів на підтвердження витрат на лікування.
Відповідачем зазначено, що звернення та розгляд таких заяв здійснюється у Прозорому офісі соціальних послуг управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського 23 або департаментом соціальної політики виконкому Криворізької міської ради за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Молодіжна 1.
Разом з відповіддю про розгляд звернення № 118 позивачу надіслано бланк особистої заяви на ім`я міського голови та згоду на обробку персональних даних.
Не погоджуючись з відповіддю Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, що викладена у листі від 22.02.2021 р. за вих. №754, зауважуючи на неналежному розгляді і вирішення питань по   зверненню від 08.02.2021 року вх.№118, позивач звернулась до суду із цим позов.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів  виходить з наступного.
Закон України «Про звернення громадян»  (далі - Закон № 393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм  Конституцією України  права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.  Закон  забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до  статті 1 Закону № 393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно  статті 7 Закону № 393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Статтею 18 Закону № 393/96-ВР  встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому  законом  порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень
Згідно  статті 19 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають  закону  або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому  законом  порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Статтею 15 Закону № 393/96-ВР  чітко визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів  відповідно до  ст.20 Закону № 393/96-ВР.
Аналіз зазначених вище норм права, дає підстави зробити висновок, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків.
Крім того, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що письмова відповідь, надана суб`єктом владних повноважень за результатами розгляду звернення громадян на підставі  Закону України «Про звернення громадян», містить його рішення щодо порушених у зверненні питань. Адже, ним вирішуються по суті заявлені суб`єктом звернення питання. При цьому, законом визначається, що за результатами розгляду, зокрема, заяви суб`єкта звернення, суб`єктом владних повноважень надається письмова відповідь. Така відповідь має містити аргументовану, несуперечливу, переконливу інформацію, що відповідає дійсності та стосується суті звернення. При цьому, суд зазначає, що письмова відповідь, надана на звернення громадян, не може мати юридичної сили, бо відповідно до теоретичних основ права, юридична сила є основною властивістю правових актів діяти та породжувати правові наслідки: виникнення, зміни, припинення правовідносин. Проте, письмова відповідь на звернення громадян має інформаційний характер та не є правовим актом, а орган місцевого самоврядування не є суб`єктом правотворчої діяльності під час надання відповіді на звернення громадян.
З огляду на викладене, суд зазначає, що реалізувавши своє право на звернення до суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради із заявою від 08.02.2021, на яку відповідачем у встановлений законом строк була надана письмова відповідь від 22.02.2021 за вих. № 754, в повному обсязі, не порушено процедури розгляду заяви та надано відповідь на всі пункти заяви (запиту).
Щодо бездіяльності в частині неприйняття індивідуального акут за результатом розгляду заяви від 08.02.2021 р. вх.№ 118 колегія суддів вказує, що сам факт розгляду даної заяви (запиту) та надання відповіді є кінцевим результатом розгляду заяви (запиту) від 08.02.2021 р. вх.№ 118, тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими та без підставними.
Щодо інших позовних вимоги, а саме: визнання протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради за результатом розгляду заяви від 08.02.2021 р.    вх. 118, яка виявилася у відмові вжити систему заходів для призначення одноразової допомоги.
Означені позовні вимоги заявлені у зв`язку з неналежним розглядом заяви від 08.02.2021 р. вх. № 118, проте, як встановлено судом, відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності при розгляді вказаної заяви, отже суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі     закону     та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до     закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Таку правову позицію було висловлено Верховним Судом в постанові від 17.04.2019 року, справа № 342/158/17.
Водночас, судом було встановлено, що відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності, бо були вчинені активні дії щодо надання відповіді по суті його заяви (запиту).
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2021  в адміністративній справі №215/1570/21 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови складено 07 грудня 2021 року.    

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва