ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року                                                                                                 
м. Київ
 
справа № 345/2729/20
провадження № 51 - 1886 км 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого судді                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання            ОСОБА_4 ,
прокурора                                             ОСОБА_5 , 
захисника                                           ОСОБА_6 (в режимі 
                                                                       відеоконференції),
засудженого                                              ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2020 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 13 січня 2021 року стосовно 
                                                           ОСОБА_7 ,
                                                           ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця 

АДРЕСА_1 ,
 
засудженого за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 – ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини 
 
Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2020 року, залишеним без змін ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 січня 2021 року, ОСОБА_7 засуджено за:
 
- ч. 2 ст. 185 КК України – до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
- ч. 3 ст. 185 КК України – до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 186 КК України – до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
 
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
 
Так, ОСОБА_7 12 липня 2020 року приблизно о 14.27, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , пошкодивши вітрове бокове скло, проник до автомобіля «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки таємно намагався викрасти автомагнітолу «SHUTLE SUD -350 USB/SD програвач з FM приймачем», спричинивши потерпілим ОСОБА_8 і ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 493 грн. В цей час він був помічений ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Втікаючи, ОСОБА_7 залишив викрадену автомагнітолу в траві біля Калуської ЗОШ І-ІІІ ст. № 2 і сховався у під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_2 , де був виявлений працівниками Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області. Тобто, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. 
 
Крім того, ОСОБА_7 18 липня 2020 року приблизно о 18.40, перебуваючи на вул. Богдана Хмельницького у м. Калуші Івано-Франківської області неподалік приміщення крамниці «Капітошка», повторно, таємно викрав сумку з ноутбуком «Леново» R 611», спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальних збитків на загальну суму 1 813 грн.
 
Крім того, ОСОБА_7 в ніч на 29 липня 2020 року приблизно о 03.00, перебуваючи на АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження центрального замка у повторно проник до салону автомобіля «BMW 320», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , звідки викрав автомагнітолу «Pioner» моделі «ВТ 520» та, відкривши капот автомобіля, акумуляторну батарею «BI-Power 6CT 75A/год, 680 A» , спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальних збитків на загальну суму 1 719, 30 грн.
 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що при розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 були порушені вимоги ст. 349 КПК України, оскільки він не в повній мірі визнавав фактичні обставини справи, тому суд першої інстанції мав змінити порядок дослідження доказів і розглядати дане провадження в загальному порядку. Також захисник вказує на неналежне повідомлення потерпілої ОСОБА_12 про дату й час судового засідання під час судового провадження в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції на зазначені порушення уваги не звернув і постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
 
Позиція учасників судового провадження
 
Захисник і засуджений підтримали касаційну скаргу, просили судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
 
Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення – без зміни.
 
Мотиви Суду
 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
 
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону згідно зі ст. 412 КПК України є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
 
Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
 
За приписами ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.
 
Однак суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та ухвалення вироку стосовно ОСОБА_7 не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
 
Так, прослуховуванням звукозапису судового засідання від 18 вересня 2020 року встановлено, що засуджений ОСОБА_7 у присутності захисника повідомив, що права йому зрозумілі, додаткового роз`яснення не потребує, зазначив про визнання вини та погодився суду надати показання по суті пред`явленого обвинувачення. У зв`язку з чим суд, з`ясувавши позицію учасників судового провадження та роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
 
Під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_7 показав суду, що за епізодом викрадення ноутбуку - він не мав наміру його викрадати і добровільно повернув його потерпілій ОСОБА_12 , за епізодом викрадення магнітофона та акумулятора – замок в автомобілі не ламав, двері були відчинені, за епізодом викрадення автомагнітоли – він її викрав і залишив на траві, бо злякався якусь людину. 
 
Тобто, з показань ОСОБА_7 вбачається, що він свою провину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав фактично частково та оспорив обставини вчинення злочинів, викладені в обвинувальному акті.
 
За таких обставин суду першої інстанції належало повернутись до обговорення питання про визначення обсягу доказів та встановлення порядку їх дослідження й розглянути кримінальне провадження в загальному порядку. Тому колегія суддів уважає слушними доводи сторони захисту про допущені судом першої інстанції порушення при застосуванні ч. 3 ст. 349 КПК України. 
 
З огляду на викладене вирок суду першої інстанції не можна вважати законним й обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Оскільки суд апеляційної інстанції при розгляді провадження за апеляційною скаргою захисника, доводи якої аналогічні доводам касаційної скарги, не виправив порушень, допущених судом першої інстанції, підлягає скасуванню й ухвала суду апеляційної інстанції.
 
Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами, дати їм належну оцінку, й відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне та обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки. 
 
Суд уважає необхідним залишити ОСОБА_7 під вартою, виходячи з конкретних обставин кримінального провадження та даних про його особу, до часу проведення судом першої інстанції підготовчого судового засідання.
 
Що стосується доводів про неналежне повідомлення потерпілої ОСОБА_12 , то вони є безпідставними з огляду на таке.
 
Касаційною перевіркою встановлено, що в матеріалах провадження міститься надіслана електронною поштою заява потерпілої  ОСОБА_12 (арк. пр. 49), в якій вона просила слухати справу без її участі, зазначивши при цьому про відсутність у неї претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 . Аналогічні заяви також були подані й іншими потерпілими.
 
Суд першої інстанції, зваживши на викладену у заяві позицію ОСОБА_12 , а також те, що брати участь у судовому провадженні є правом потерпілої, яке також передбачає і право відмовитися від участі в судовому провадженні в будь-якій інстанції, додержуючись вимог статей 10, 22 КПК України, розглянув дане кримінальне провадження без її участі. 
 
Як убачається з матеріалів провадження, потерпіла  ОСОБА_12 не оскаржувала вирок суду першої інстанції, тобто не скористалася своїм правом на апеляційне оскарження, в тому числі й з підстав її неналежного повідомлення, що підтверджує висловлену у заяві позицію щодо можливості розгляду справи без її участі. 
Крім того, в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_12 засвідчила факт повідомлення її про судове засідання в суді першої інстанції та надіслання нею вказаної заяви.
 
За таких обставин колегія суддів уважає, що наведене узгоджується з положеннями ст. 325 КПК України та не свідчить про наявність у цій частині істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, тому касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.
 
Керуючись статтями 441, 442 КПК України, Суд 
 
постановив:
 
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
 
Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2020 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 13 січня 2021 року стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
 
Залишити ОСОБА_7 під вартою до проведення судом першої інстанції підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 діб.
 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                      ОСОБА_3