КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

№ справи: 759/18135/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/15800/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
03 грудня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
                  головуючого - Немировської О.В. 
                  суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року, 
 
встановив:
у жовтні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 14 травня 2013 року в розмірі 1 500 грн., та  стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття.  Також позивач просила стягнути додаткові витрати на дитину в розмірі 11 064 грн. 80 коп.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року позов було задоволено, змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто додаткові витрати на дитину. 
Не погоджуючись з рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині вирішення вимог про зміну способу стягнення аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення додаткових витрат на дитину не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 14 травня 2013 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання їх спільного сина у розмірі 1 500 грн. Позивач зазначала, що з моменту ухвалення рішення пройшов значний період часу, змінились потреби дитини, а також майновий та сімейний стан як позивача, так і відповідача. Вказувала, що з 2016 року відповідач має постійне місце роботи та його річний дохід становить близько 350 000 грн., у зв`язку з чим просила змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частину від усіх видів заробітку відповідача.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року позов було задоволено, змінено розмір аліментів та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення, та визначив їх в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача. Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2003 року. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 01 лютого 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі народився ОСОБА_4 .
Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 14 травня 2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що розмір аліментів не покриває витрат на дитину, а відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, оскільки з 2016 року має стабільний дохід.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано його сімейний стан, зокрема вказував, що на його утриманні також перебуває двоє синів від другого шлюбу та непрацездатні батьки, а тому просив визначити розмір частки його заробітку, яка підлягає стягненню на користь позивача - 1/6 частину.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач працює на посаді головного консультанта в Офісі Президента України та його заробітна плата за 2019 року становила 356 992 грн.
В ст. 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Доводи апелянта про те, що на його утриманні також перебувають непрацездатні батьки не підтверджено належними доказами. Сам по собі факт досягнення його батьками непрацездатного віку не свідчить про те, що вони перебувають на утриманні відповідача. З наданих світлокопій пенсійних посвідчень вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебувають на обліку у Пенсійному фонді України, що свідчить про отримання ними пенсії за віком. 
Поряд з цим, судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів не було враховано те, що відповідач 19 травня 2012 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 та має на утриманні ще двох дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
За таких обставин стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, з урахуванням наявності в нього на утриманні ще двох малолітніх дітей, призведе до порушення прав відповідача та інших осіб, що перебувають на його утриманні. 
Статтею 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з визначенням частки від доходу відповідача, яка підлягає стягненню на користь позивача на утримання дитини, в розмірі 1/5 частини.
 Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд
 
постановив:
апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , змінити та визначити в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.
 
Головуючий                                                
 
Судді