ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 р.	Справа № 520/17830/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного  управління Держпраці у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Тітов О.М.) від 22.03.2021 року (повний текст рішення складено 30.03.21 року) по справі № 520/17830/2020
за позовом Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут"
до Головного  управління Держпраці у Харківській області
про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Національний аерокосмічний університету ім. М.Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати Припис про усунення виявлених порушень № ХК26676/3232/АВ/П від 06.11.2020 р. Головного управління Держпраці у Харківській області.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що припис про усунення виявлених порушень №ХК26676/3232/АВ/П від 06.11.2020 Головного управління Держпраці у Харківській області, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року по справі № 520/17830/2020 позовні вимоги задоволено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.
Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що головним державним інспектором відділу з питань експертизи умов праці управління з питань праці Головного управління Держпраці у Харківській області (далі - Управління Держпраці, відповідач) з 26.10.2020 по 06.11.2020 проведено інспекційне відвідування (невиїзне інспектування) Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського “Харківський авіаційний інститут” на підставі наказу Управління Держпраці № 1672 від 20.10.2020 та направлення № 02.02.-03/2520 від 20.10.2020.
Позаплановий захід державного нагляду (контролю) проведено у зв`язку зі зверненням ОСОБА_1 вх. № М-1321 від 24.09.2020 до Управління Держпраці з приводу незаконного, на його думку, звільнення з ХАІ з посади молодшого наукового співробітника НДЦ ІТМ кафедри № 204 наказом № 885-ВК від 12.05.2020 та з посади інженера 1 категорії кафедри № 204 за сумісництвом наказом № 879- ВК від 12.05.2020.
За результатами інспекційного відвідування відповідачем складено Акт інспекційного відвідування № ХК26676/3232/АВ від 06.11.2020, в якому встановлено такі порушення, відповідно до розділу III “Опис виявлених порушень”:
- частини 3 ст. 32 КЗпП України - про зміну істотних умов праці (систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення та скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад тощо) працівник не повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці;
- частини 1 ст. 47 КЗпП України - належно оформлена трудова книжка видається працівникові не в день звільнення;
- пункту 4.2. Інструкції № 58 - адміністрацією товариства не в день звільнення направлено поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання належно оформленої трудової книжки в разі відсутності на роботі;
- частин 1, 2, 3 ст. 119 КЗпП України - на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, за працівником не зберігається місце роботи (посада) і середній заробіток;
- пункту 2 ч. 1 от. 36 КЗпП України - звільнення ОСОБА_2 відбулося в період проходження військової служби та в період тимчасової непрацездатності.
Внаслідок чого відповідачем видано Припис про усунення виявлених порушень №ХК2667/3232/АВ/П від 06.11.2020 (а.с. 19-20).
Вважаючи вказаний припис протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскаржуваний Припис суперечить положенням ст. 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” та п. 20 Порядку № 823, оскільки не містить обов`язкових до виконання  вимог, окремої дії, яку повинен вчинити позивач для усунення виявлених порушень, зафіксованих актом інспекційного відвідування № ХК26676/3032/АВ від 06.11.2020 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом № 877-V, дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону № 877-V (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), заходи контролю, зокрема, здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 877-V, згадані органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин 1, 4, 6 - 8, абзацу 2 частини 10, частин 13 та 14 статті 4, частин 1 - 4 статті 5, частини 3 статті 6, частин 1 - 4 та 6 статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини 3 статті 22 цього Закону.
Зокрема, вказана норма передбачає, що органи Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду (контролю), забезпечують дотримання принципів державного нагляду (контролю); вимог щодо місця здійснення державного нагляду (контролю); вимог щодо врегулювання окремих питань виключно законами; обмежень у проведеннях заходів нагляду контролю в разі наявності конфлікту інтересів; трактувань норм на користь суб`єкта господарювання у разі їх неоднозначного трактування; заборони на вилучення оригіналів документів та техніки; обов`язку збереження комерційної та конфіденційної таємниці; умов проведення планових заходів, розробки методики для визначення критерій ризику; права суб`єкта господарювання на ознайомлення з підставами заходу та отримання посвідчення (направлення) на проведення заходу; вимог до складення наказу, посвідчення (направлення) на проведення заходу та акту за результатами заходу; відповідальності посадових осіб органу державного нагляду (контролю); прав суб`єктів господарювання; права на консультативну підтримку суб`єктів господарювання; громадський захист; оскарження рішень органів державного нагляду (контролю) та умов віднесення суб`єктів господарювання до незначного ступеня ризиків у разі незатвердження відповідних критеріїв розподілу.
За змістом ст. 7 Закону № 877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою (ч. 2 ст. 7 Закону № 877-V).
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). При цьому, суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили вказаних документів, передбачених цією статтею (ч. 5 ст. 7 Закону № 877-V ).
На виконання ч. 6 ст. 7 Закону № 877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями, які є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Приписом є обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч. 8 ст. 7 Закону № 877-V).
Отже, вказані норми регулюють порядок проведення заходів державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення органами Держпраці та є обов`язковими для виконання. Проте, згаданий Закон передбачає можливість встановлення певних особливостей проведення заходів державного нагляду (контролю), які мають визначатись законом у відповідній сфері.
Так, ч. 1 ст. 259 КЗпП України передбачає, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України, 21.08.2019 року прийнята постанова № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» (далі – Порядок № 823).
Пункт 1 Порядку № 823 передбачає, що він врегульовує процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві та Законом № 877-V.
При цьому, за змістом абзацу другого зазначеного пункту, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог ч. 4 і 5 ст. 2 Закону № 877-V.
Відповідно до п. 8 Порядку № 823, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).
Згідно з п. 16, 17 Порядку № 823, за результатами інспекційного відвідування складаються акт і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю. Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування, другий в інспектора праці.
Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження (п. 18 Порядку № 823).
На виконання пунктів 20, 21 Порядку № 823, припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.
Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
Пункт 22 Порядку № 823 передбачає, що стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у підпункті 8 пункту 5 цього Порядку.
Системний аналіз вказаних норм, дає підстави для висновків, що загальна процедура проведення органами Держпраці заходів державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю та зайнятість населення, врегульована Законом № 877-V, а певні особливості процедури проведення таких заходів визначаються Порядком № 823. Тобто, при проведення заходів контролю, посадові особи органів Держпраці зобов`язані дотримуватися як вимог Закону, так і вимог Порядку.
Зі змісту спірного припису вбачається, що суб`єктом контролю зобов`язано ректора Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут" ОСОБА_3 усунути порушення до 10.12.2020 р.
Щодо суті виявлених відповідачем порушень, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
В пункті 1 спірного припису відповідач у графі “Зміст виявленого порушення” зазначив: “про зміну істотних умов праці (систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення та скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад тощо) працівник не повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці”. Правовою підставою цього порушення вказано ч. 3 ст. 32 КЗпП України.
Такого висновку контролюючий орган дійшов на підставі того, що згідно витягу з наказу від 20.12.2018 р. № 3102-ВК, ОСОБА_1 переведено на посаду молодшого наукового співробітника (12) розряду відділу організації і впровадження НДР за темою 720-7/2009 на 1,00 ставки. В приписі вказано, що в порушення вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України при переведені ОСОБА_1 до відділу організації і впровадження НДР за темою 720-7/2009, перебуваючи в трудових відносинах за тією ж спеціальністю (кваліфікацією, посадою). ОСОБА_1 не повідомлений про зміну істотних умов праці не пізніше, ніж за 2 місяці до переведення.
Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що контролюючим органом виявлено порушення щодо не повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не пізніше, ніж за 2 місяці до переведення, яке мало місце у 2018 році (оскільки переведення відбулося у 20 грудня, працівник повинен був бути повідомленим а тому повідомлення про зміну істотних умов праці не пізніше ніж до 19 жовтня), а спірним приписом зобов`язано ректора університету усунути, зокрема, це порушення до 10.12.2020 р. У спірному приписі не вказано, яким саме чином ректор університету повинен усунути виявлене порушення, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивачу висунуто таку вимогу, яку він взагалі позбавлений можливості виконати, адже час виконання позивачем вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України минув.
У пункті 2 спірного припису відповідач у графі “Зміст виявленого порушення” зазначив, що належно оформлена трудова книжка видається працівникові не в день звільнення. Правовою підставою цього порушення зазначено ч. 1 ст. 47 КЗпП України.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Положеннями ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Приписами п. 4.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція № 58) містять виключення, яке звільняє роботодавця від обов`язку видавати працівникові трудову книжку в день звільнення, якщо в цей день працівник був відсутній на роботі, а саме якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.
Як було правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 на день звільнення 12.05.2020 р. не працював, а тому у позивача не виникло обов`язку виконувати вимоги ч. 1 ст. 47 КЗпП України та видавати трудову книжку працівнику. Крім того, на момент видання припису трудова книжка вже була видана ОСОБА_1 , а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що п. 2 спірного припису не направлений на усунення порушень законодавства про працю.
У пункті 3 спірного припису відповідачем в графі “Зміст виявленого порушення” зазначено, що адміністрацією товариства не в день звільнення направлено поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання належно оформленої трудової книжки в разі відсутності на роботі. Правовою підставою цього порушення зазначено п 4.2. Інструкції № 58.
Як було правильно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах інспекційного відвідування містяться докази того, що позивач направив ОСОБА_1 листа про необхідність отримання трудової книжки. Крім того, позивач листом направив ОСОБА_1 оригінал трудової книжки, яку ОСОБА_1 отримав 23.09.2020 р., що підтверджується описом вкладення до цінного листа та повідомленням про вручення поштового відправлення.
Оскільки на момент складення припису відповідачу був відомий факт як направлення ОСОБА_1 листа про необхідність отримання трудової книжки, а також факт видачі її працівнику, вимога контролюючого органу усунути порушення в цій частині стосується подій, які вже відбулися, а в самому приписі відповідач не зазначив способу усунення цього порушення, з урахуванням обставин, які йому були відомі на момент проведення інспекційного  відвідування.
У пункті 4 спірного припису відповідач в графі “Зміст виявленого порушення” зазначив, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, за працівником не зберігається місце роботи (посада) і середній заробіток. Правовою підставою цього порушення зазначено ч.ч. 1, 2, 3 ст. 119 КЗпП України.
Відповідач в цій частині послався на те, що в порушення вимог ч. 3 ст. 119 КЗпП при наявності документів, що засвідчують продовження військової служби працівником, ОСОБА_1 звільнений з займаних посад, чим порушено вимоги дотримання роботодавцем гарантій та пільг, які надаються особі, яка залучена до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку в установі, в якій працювала ця особа на час позову.
У пункті 5 спірного припису відповідач в графі “Зміст виявленого порушення” зазначив, при наявності вищевказаних підстав для продовження трудового договору з працівником, який здійснює проходження військової служби. ОСОБА_1 звільнений з займаних посад у зв`язку із закінченням строку трудового договору. ... що свідчить про звільнення ОСОБА_1 в період тимчасової непрацездатності. Правовою підставою цього порушення зазначено п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до пп. 4 п. 12 Порядку № 823 інспекторам праці забороняється розглядати та перевіряти питання, яке є предметом розгляду в суді або щодо якого набрало законної сили рішення суду, перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішень суду.
Припис № ХК26676/3232/АВ/П складений відповідачем 06.11.2020 р.
Разом з тим, судом встановлено, що 29.09.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла із позовною заявою до Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення невиплаченого заробітку.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2020 р. у справі № 204/6351/20 відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботах та стягнення невиплачених середніх заробітків за час вимушених прогулів.
Оскільки пункти 4 та 5 припису № ХК26676/3232/АВ/П від 06.11.2020 р. стосуються питання неправомірності звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, які в свою чергу, на момент винесення спірного припису, були предметом розгляду в рамках справи № 204/6351/20, інспектор праці не мав права розглядати та перевіряти це питання.
На підставі цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки оскаржуваний припис суперечить положенням ст. 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” та п. 20 Порядку № 823, так як не містить обов`язкових до виконання  вимог, окремої дії, яку повинен вчинити позивач для усунення виявлених порушень зафіксованих актом інспекційного відвідування № ХК26676/3032/АВ від 06.11.2020 року, він підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року по справі №520/17830/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.М. Григоров    З.Г. Подобайло   	

Повний текст постанови складено  30.09.2021 року