УХВАЛА

29 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 560/4364/19
адміністративне провадження № К/9901/42244/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року по справі № 560/4364/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) починаючи з 01 вересня 2015 року у розмірі 74% сум грошового забезпечення відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно пункту 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01 жовтня 2015 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2015 року, відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.
В січні 2021 року позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року по справі №560/4364/19.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю - відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасовано. Прийнято нове рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2020 у справі №560/4364/19 у тридцятиденний строк з моменту прийняття даної постанови.
27 жовтня 2021 року на електронну поштову адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року по справі № 560/4364/19.
Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2021 року касаційну скаргу касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на вказане судове рішення - повернуто особі, яка її подала на підставі пункту першого частини п`ятої статті 332 КАС України.
22 листопада 2021 року через підсистему "Електронний суд" до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року по справі № 560/4364/19
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За приписами частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а саме: про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, про повернення заяви позивачеві, про відмову у відкритті провадження у справі, про залишення позову (заяви) без розгляду, про закриття провадження у справі, про відмову у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Отже, аналіз положень частини першої статті 328 КАС України свідчить про те, що до суду касаційної інстанції можуть бути оскаржені саме рішення суду першої інстанції, якими закінчений судовий розгляд (частина третя статті 241 КАС України), після апеляційного перегляду справи, та постанови суду апеляційної інстанції, ухвалені за наслідками розгляду апеляційної скарги на такі рішення.
Водночас приписами частини другої статті, яка аналізується, гарантується право на касаційне оскарження чітко визначених ухвал суду першої інстанції після їхнього перегляду судом апеляційної інстанції.
Колегія суддів встановила, що у спірній ситуації відповідач оскаржує постанову суду апеляційної інстанції, якою скасована ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю, та прийнято нове рішення, яким задоволену заяву, яка подана в порядку статті 382 КАС України.
Відповідно до частини першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на зазначене вбачається, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року, яка прийнята за наслідками перегляду ухвали першої інстанції про відмову у задоволенні заяви позивача поданої в порядку статті 382 КАС України, не є судовим рішенням суду апеляційної інстанції, яке може бути оскаржене в касаційному порядку згідно з частинами першою-третьою статті 328 КАС України.
Відповідно до статті 328, пункту 1 частини першої статті 333, Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року по справі № 560/4364/19 слід відмовити.
Керуючись статтею 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року по справі                                    № 560/4364/19.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко
                                                                                                    Л. В. Тацій