ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/11158/20	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В. 	
Провадження № 22-ц/817/890/21 	Доповідач - Шевчук Г.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Шевчук Г.М. 
суддів -  Костів О. З., Міщій О. Я., 
за участю секретаря — Іванюти О. М.,
сторін :
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду цивільну справу № 607/11158/20 за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства “Українська страхова компанія “Княжа Вієнна Іншуранс Груп” та Приватного акціонерного товариства "Страхова Група “ТАС” рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 червня 2021 року, ухвалене суддею Ромазаном В. В., повний текст якого складений 18 червня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп ", ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИв:
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПрАТ «Страхова група «ТАС», ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3 , у якому, уточнивши позовні вимоги, просить: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в її користь 18124,52 грн. страхового відшкодування; стягнути ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в її користь 18124,52 грн.; стягнути із ОСОБА_3 1/2 частину збитків у зв`язку з пошкодженням автомобіля в розмірі 13845,47 грн., моральну шкоду, завдану у зв`язку з протиправною поведінкою в розмірі 5000 грн., моральну шкоду, завдану у зв`язку з пошкодженням автомобіля в розмірі 10000 грн., а всього 28845,47 грн. 
В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 11.08.2019 року о 11 год. 30хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Микулинецька-Чернівецька відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «FiatScudo», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , автомобіля «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В результаті даної ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначила, що вина володільців джерел підвищеної небезпеки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.10.2019 року.На момент даної ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 була застрахована у AT «СГ «ТАС» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AM 9349496 від 12.12.2018 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО-1482604 від 03.07.2019 року. З метою отримання страхового відшкодування, 17.12.2019 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «СГ «ТАС», а також 19.12.2019 року до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», надавши усі необхідні документи та копію звіту №781 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Nissan Qashqai» 1.5, р.н.з. НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження при ДТП. Проте, відповідачами було відмовлено ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування. ПрАТ «СГ «ТАС» своє рішення мотивувало тим, що 17.12.2019 року їх представником було проведено огляд транспортного засобу та складено акт огляду у яким встановлено, що автомобіль марки «Nissan Qashqai» 1.5, н.з. НОМЕР_3 було відновлено, що унеможливлює згідно Методики товарознавчої експертизи, проводити подальші процедури з оцінки автомобіля. Згідно інформації, викладеній ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 10.02.2020 р., підставою для відмови страховиком страхового відшкодування позивачу було те, що 19.12.2019 року представником страховика було проведено огляд транспортного засобу та складено протокол огляду, в якому зафіксовано відсутність пошкоджень на автомобілі. Позивач вважає такі дії страховиків незаконними. Так, як вбачається із п. 33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», кожен водій забезпеченого транспортного засобу учасник ДТП надає повідомлення про неї до тієї страхової компанії, якою забезпечено керований ним транспортний засіб та видано страховий поліс. Відтак, позивач вважає, що обов`язок повідомити страховиків - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» був покладений на ОСОБА_3 , ПрАТ «СГ «ТАС» на ОСОБА_4 .. Згідно інформації наданої ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомлення про ДТП від ОСОБА_3 надійшло 13.08.2019 року, тобто з дотриманням передбаченого п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку. Однак, страховик, на думку позивача, будучи поінформованим про подію, яка містить ознаки страхового випадку, жодний дій, передбачених п.34.1 та п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин його настання та розміру збитків, не вчинив. При цьому, позивач вважає, що проведення огляду автомобіля з метою його оцінки до закінчення, передбачених п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не порушує, визначені цим Законом обов`язки ОСОБА_1 та права страховика, оскільки огляд проводився належним суб`єктом оціночної діяльності, в присутності винуватця ДТП ОСОБА_3 .. Стан автомобіля не змінювався, оскільки не був пов`язаний з будь-яким демонтажем чи розкомплектуванням автомобіля, а тому, позивач вважає, що страховик при виявленні такого бажання не був позбавлений можливості провести огляд та зафіксувати спричиненні ДТП пошкодження для визначення вартості збитків. Відповідно до п.36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Таким чином, позивач вважає, що сума страхового відшкодування, яка підлягає відшкодуванню із ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та AT «СГ «ТАС» (приватне) становить у розмірі 18124,52грн. із кожного страховика. Також позивач зазначив, що фактично понесені ОСОБА_1 витрати на ремонт її пошкодженого автомобіля склали 63 940 грн., що підтверджується актом виконаних робіт, товарними чеками та рахунками. Оскільки, відповідно до ст. 29 Закону, страховими компаніями у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, сума завданих збитків у зв`язку з пошкодженням автомобіля, що підлягає відшкодуванню із відповідача ОСОБА_3 становить 13845,48 грн. Також, позивач зазначила, що крім майнової шкоди, їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо себе, та у душевних стражданнях, пов`язаних із пошкодженням її майна. Моральну шкоду,завдану позивачці у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, остання оцінює в розмірі 5000грн., а моральну шкоду, завдану у зв`язку з пошкодженням її автомобіля, в розмірі 10000грн. 

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.
Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 18 124 (вісімнадцять тисяч сто двадцять чотири) грн. 52 коп. страхового відшкодування.
Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 16 124 (шістнадцять тисяч сто двадцять чотири) грн. 52 коп. страхового відшкодування.
Стягнуто із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 13 845 (тринадцять тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. 48 коп. заподіяної матеріальної шкоди, 2 000 (дві тисячі) грн. суму франшизи, 2 000 (дві тисячі) грн. заподіяної моральної шкоди.
У решті вимог відмовлено.

В апеляційій скарзі ПрАТ “Українська страхова компанія “Княжа Вієнна Іншуранс Груп” просить зазначене рішення суду скасувати, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим, та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Зокрема зазначає, що всупереч ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водій забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_3 в своєму повідомленні про ДТП не зазначив місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, що належить Позивачу. Позивач же, як учасник ДТП, всупереч вимогам п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст.ЗЗ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надала письмового повідомлення страховику про дану ДТП із зазначенням місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу на протязі трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди.
Крім того стверджує, що Позивачем, всупереч своїх обов`язків, передбачених п.33.3 ст.33, п.33-1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не було надано страховику ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна іншуранс Груп" на огляд її автомобіль в пошкодженому вигляді після ДТП.
Вказує, що відповідно до п.п.34,2, 34.3 ст. 34 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначений розміру шкоди, лише у випадку, якщо представник страховика (працівник, аварійний комісар або експерт) не з`явився у строк 10 робочих днів з дня отриманий страховиком повідомлення про ДТП, на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженою майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Однак оцінка транспортного засобу Позивача суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 була проведена 17.08.2019 року за замовленням Позивача, що підтверджується Звітом № 781 від 21.08.19 р. ФОП ОСОБА_7 , на 7-й день після ДТП, тобто раніше строків, передбачених Законом, а з письмовим повідомленням про ДТП Позивач звернулася до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" лише 19.12.2019.
При цьому, як стверджує апелянт, всупереч вимог п.5.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (із змінами та доповненнями) позивач не повідомила відповідача ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про проведення огляду її автомобіля оцінювачем ОСОБА_7 17.08.2019.
Крім того зазначає, що у Звіті експерта ФОП ОСОБА_7 №781 від 21.08.19 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan Qashqai д.н. НОМЕР_3 , не зазначено про те, що він повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, висновок підготовлено для подання до суду та має кваліфікацію експерта.

В апеляційній скарзі АТ “СГ “ТАС”, вважаючи оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати в частині стягнення з АТ “СГ “ТАС” 18 124,52 грн. страхового відшкодування та 280,27 грн. судових витрат. Також просить судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги в розмірі 1261,2 грн. стягнути з ОСОБА_1 . 

Зокрема зазначає, що у відповідності до п. 37.1.3. ст. 37 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.
Вважає, що оскільки ОСОБА_1 було надано АТ “СГ “ТАС” автомобіль Nissan Qashqai н.з. НОМЕР_3 на огляд 17 грудня 2019 року вже після його відновлення та неможливості провести оцінку його пошкоджень, які виникли внаслідок ДТП 11 серпня 2019 року, про що суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 складено відповідний Акт, тому АТ “СГ “ТАС” правомірно відмовило у здійсненні страхового відшкодування.

В судовому засіданні представник позивача просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.
До початку розгляду справи від представника ПрАТ “УСК “Княжа Вієнна Іншуранс Груп” надійшла заява про розгляд справи без участі представника.
Інші сторони по справі, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явилися.
У відповідності до вимог ст.ст.130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності сторін.
Судова колегія, заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Дане рішення в повній мірі відповідає вимогам закону.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 серпня 2019 року о 11 год. 30 хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Микулинецька - Чернівецька, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , була неуважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення із транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .. Після зіткнення, транспортний засіб марки «ВАЗ 2103» відкинуло та останній у свою чергу зіткнувся із транспортним засобом марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_4 порушила вимоги п.п. 1.5, 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.
Окрім того, 11 серпня 2019 року о 11 год. 30 хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Микулинецька - Чернівецька, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, перед перестроюванням із лівої смуги в праву смугу для руху, не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не надав дороги транспортному засобу марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , яка рухалася по смузі на яку мав намір перелаштуватися, внаслідок чого відбулося зіткнення, після чого транспортний засіб марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 від удару відкинуло та останній здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3б, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнано винуватими у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу із стягненням в дохід держави в розмірі 340 грн., на кожного. 
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2019 року залишено без змін.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України).

Згідно протоколу огляду колісного транспортного засобу від 17 серпня 2019 року, складеного аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_7 , оглядом транспортного засобу марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 встановлено наступні пошкодження: бампера переднього розламане кріплення; крило переднє праве деформація; підкрилок передній правий розламаний; дверка передня права деформація, пошкодження ЛФП; розширювач переднього правого крила подряпини, сколи; фара права зламане кріплення; фара ліва зламане кріплення; вітрове скло тріщина з правої сторони; зміщення передньої правої стійки; кріплення переднього бампера (праве) розламане. 
Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , наданого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті пошкодження його КТЗ при ДТП, з урахуванням ПДВ і без урахування втрати товарної вартості станом на 17 серпня 2019 року становить 36249,05 грн.
Як вбачається із акту виконаних робіт від 05.09.2019 року та товарного чеку від 05.09.2019 року, виданих ФОП ОСОБА_9 , які були надані позивачем, вартість виконаних робіт по ремонту автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 складає 6769,00грн. Також, згідно з товарними чеками від 29.08.2019 року, складеними ФОП ОСОБА_10 на суму 17900грн. та 39271 грн., вартість складових для ремонту транспортного засобу марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , які були придбані ОСОБА_1 з метою проведення ремонту пошкодженого внаслідок ДТП належного їй транспортного засобу становить 57171 грн.
Судом встановлено, що транспортний засіб марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_4 , застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 9349496 від 12.12.2018 року.
Відповідно до умов договору (полісу) № АМ 9349496 від 12.12.2018 р., укладеного між ОСОБА_4 та ПрАТ «СГ «ТАС» розмір страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 100000 гривень. Розмір франшизи складає 0 грн.
17 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «СГ«ТАС» з письмовим повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 11.08.2019 та надала копію звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 .
Згідно з актом огляду транспортного засобу від 17.12.2019 року, складеного представником АТ «СГ «ТАС», автомобіль «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , відновлено.
Відповідно до страхового акту №05203/44/920, затвердженого начальником регіонального врегулювання страхових випадків АТ СГ «ТАС», зазначеним товариством відмовлено у страховій виплаті по події, яка трапилась 11 серпня 2019 року за участю забезпечувального транспортного засобу марки «FiatScudo»,д.н.з. НОМЕР_1 , страхувальником якого виступала ОСОБА_4 . 
Згідно з інформації, викладеної у листі ПрАТ СГ ТАС від 05.03.2020 року №03423/9120, адресованій ОСОБА_1 , останній зазначеним страховиком відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки автомобіль Nissan Qashqai 1.5 д.н.з. НОМЕР_3 було відновлено, що унеможливлює згідно Методики товарознавчої експертизи, проводити подальші процедури з оцінки автомобіля.
На час дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 було застраховано у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО №1482604 від 03.07.2019 року.
Відповідно до умов договору (полісу) №АО №1482604 від 03.07.2019 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» розмір страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000 грн. Розмір франшизи складає 2 000 грн.
19.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з письмовим повідомленням про настання даного страхового випадку.
19.12.2019 року представником ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за адресою м. Тернопіль вул.. Руська, 24 було проведено огляд транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 та складено протокол огляду, в якому зафіксовано відсутність пошкоджень автомобіля.
Представником ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за участю позивача ОСОБА_1 19 грудня 2019 року складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , у якій зафіксовано, що зазначений транспортний засіб відновлено після дорожньо-транспортної пригоди. 
Як вбачається з інформації викладеній у листі ТзОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит», адресованій ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп від 20.01.2020 року №898, ТзОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» позбавлена можливості виконати вимоги замовлення та надати звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , оскільки на 19 грудня 2019 року під час проведення огляду було встановлено, що зазначений транспортний засіб відремонтовано після дорожньо-транспортної пригоди. 
Відповідно до інформації, викладеній у листі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 10.02.2020 р. №1219 адресованій ОСОБА_1 , останній відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто у зв`язку із відсутністю пошкоджень зазначеного автомобіля.
Згідно інформації, викладеній у листі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 17.03.2020 р. №2418, адресованій представнику позивача адвокату Шкільняку Б.М., повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 11 серпня 2019 року надійшло до товариства від ОСОБА_3 13.08.2019 року, від ОСОБА_1 19.12.2019 року, від ОСОБА_4 - 27.12.2019 року. 
Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для часткового задоволення вимог. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2). 
Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до статті 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілому, це шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закону), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом зазначеного Закону (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в стому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до п.п. 33.1.4. п. 33.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1. («г») пункту 38.1. статті 38 зазначеного Закону.
Відповідно до ст. 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Згідно правової позиції, висвітленої Верховним Судом України у постанові від 16 квітня 2018 року у справі № 910/4790/17, ненадання позивачем доказів своєчасного звернення до відповідача з повідомленням про настання ДТП, не є порушенням, оскільки, з огляду на приписи підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), обов`язок щодо повідомлення страховика про настання ДТП виникло лише у водія застрахованого транспортного засобу, а не у позивача.
Потерпілий, в силу норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має право на отримання страхового відшкодування і не зобов`язаний повідомляти про страховий випадок страхову компанію, яка за законом повинна здійснювати страхове відшкодування, так як цей обов`язок покладено саме на водія забезпеченого транспортного засобу
У справі, що переглядається, обов`язок повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду покладений саме на водіїв транспортних засобів, причетних до такої пригоди, з якими укладено договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Доводи апеляційної скарги, що неповідомлення ОСОБА_1 страховиків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про страховий випадок є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування колегія суддів не приймає до уваги як необґрунтовані оскільки вказані дії не призвели до неможливості страховиком встановити вищевказані обставини .
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.07.2019 (справа №501/212/17), 18.12.2019 (справа №127/7010/17), 21.08.2018 (справа №227/3573/16-ц), 26.12.2019 (справа №362/686/17).
Верховним Судом спрямовано судову практику на загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к).
Пунктом 33.3 статті 33 зазначеного Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). 
Згідно із п.37.1.3 п.37.1 ст.37 зазначеного Закону у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. 
За змістом наведеної правової норми порушення потерпілим передбачених законом обов`язків, зокрема залишення місця ДТП та надання страховику пошкодженого транспортного засобу не в тому вигляді, в якому він знаходився після ДТП, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише у тому разі, якщо такі порушення перешкоджали страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, або унеможливили встановити розмір заподіяної шкоди.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі №570/1668/16ц. 
Матеріали справи не містять доказів щодо проведення розслідування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ПрАТ «Страхова група «ТАС» відносно отримання відповідних відомостей, у розумінні пунктів 34.1, 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 
Відповідно до п.19 Постанови Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.
Як вбачається з матеріалів справи, страховий випадок за участі автомобілів марки «FiatScudo», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , автомобіля «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 відбувся 11 серпня 2019 року. 17 серпня 2019 року ФОП ОСОБА_7 , який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат ФДМУ №5/17 від 11 січня 2017 року), на замовлення ОСОБА_1 провів огляд її автомобіля «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 та, за його наслідками, склав Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля, згідно з яким вартість матеріального збитку без урахування ПДВ та ВТВ станом на 17 серпня 2019 року становить 36249,05 грн.
Відповідно до протоколу огляду колісного транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 від 17 серпня 2019 року, складеного оцінювачем ОСОБА_7 , під час вказаного огляду також був присутнім учасник ДТП ОСОБА_3 , який особисто розписався у цьому протоколі. Інший учасник ДТП — ОСОБА_4 на огляд не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час вказаного огляду.
Крім того, як вбачається з долученої до позовної заяви копії пояснення страхувальника ОСОБА_3 , наданого ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3 до страховика про вказаний випадок звернувся 13 серпня 2019 року, тобто через два дні після настання страхового випадку.
Матеріали справи не містять доказів неможливості встановлення відповідачами ПрАТ «СГ «ТАС» та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» розміру заподіяної шкоди позивачу, що є беззаперечною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у разі невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених Законом 1961-IV а тому доводи апеляційної скарги ,що до заперечення визначеного розміру збитків колегія суддів не приймає до уваги як безпідставні.
Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що ненадання позивачкою страховикам пошкодженого транспортного засобу не у тому вигляді, в якому він знаходився після ДТП, не є безумовною підставою позивачу для відмови йому у виплаті страхового відшкодування.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зібраними по справі доказами встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, а також розмір заподіяної шкоди. 
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик зобов`язаний відшкодувати завдану позивачу шкоду в межах ліміту страхового відшкодування.
Таким чином, повно і всебічно з"ясувавши обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні та оцінені на предмет їх належності, допустимості та достовірності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог.
Доводи апеляційних скарг не підтверджені належними і допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства “Українська страхова компанія “Княжа Вієнна Іншуранс Груп” та Приватного акціонерного товариства "Страхова Група “ТАС” залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Повний текст постанови складено 5 жовтня 2021 року.

Головуючий 
Судді