ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4123/20  Номер провадження 22-ц/814/1702/21	Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Бондаревська С.М., Кривчун Т.О.,
секретар Зеленська О.І.,
з участю представника позивача – Дзюбло О.І., представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Говорової С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаваци вільну справу за апеляційною скаргою Полтавської міської ради 
на рішення Київського районного суду м.Полтави від 11 травня 2021 року, постановлене суддею Кузіною Ж.В. (повний текст складено 21 травня 2021 року),
у справі за позовом Полтавської міської ради до виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради, ОСОБА_1 , треті особи: приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, про визнання недійсним рішень, визнання недійсним договору, припинення права власності, 

в с т а н о в и в:
04.09.2020 Полтавська міська рада звернулася в суд із указаним позовом, уточнивши позовні вимоги заявою від 16.09.2020. Просить визнати недійсними: рішення виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради «Про розгляд звернення ВАТ «Павлівське» від 12.10.2004р. №519 та «Про оформлення права приватної власності на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 » від 26.05.2005р. №247 (з моменту прийняття); свідоцтво про право власності, видане Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення, на підставі п.2 рішення виконавчого комітету від 26.05.2005р. №247 (з моменту видачі); договір купівлі-продажу ВСС/647810 від 02.07.2005, укладений між ВАТ «Павлівське» та ОСОБА_1 , посвідчений 02.07.2005 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огір Л.А., №1890 (з моменту укладення), припинивши право власності сторін правочину на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта в реєстрі прав власності на нерухоме майно: 10974660.
Підстави позову та спосіб захисту порушеного права обґрунтовує положеннями ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.203, 215, 216, 376 ЦК України. Зазначає, що Полтавська міська рада здійснює компетенцію власника земель, належних на праві комунальної власності територіальній громаді м.Полтави та рішенням другої сесії міської ради від 29.08.2002 делегувала районним радам у м.Полтаві повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок для: будівництва та обслуговування жилих будинків; для індивідуального гаражного будівництва; для індивідуального садівництва; для ведення особистого селянського господарства.
Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради не був наділений повноваженнями щодо надання дозволів суб`єктам господарювання реєструвати речові права на нерухоме майно та їх обмежень, а отже і приймати рішення №519 від 12.10.2004 та №247 від 26.05.2005, про наявність яких позивачу вперше стало відомо 13.04.2020 зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до неї доказів існування за ним майнових прав на тепличний комплекс (справа №552/1518/20).
Згідно технічного паспорту від 17.05.2004 зазначені побудови мали статус самочинно збудованих на землях комунальної власності територіальної громади, в особі Полтавської міської ради, а тому їх відчуження згідно договору купівлі-продажу від 02.07.2005 є незаконним, оскільки ні ВАТ «Павлівське», ні  ОСОБА_1 не наділялись правом користування земельної ділянках, де розміщене зазначене нерухоме майно. На даний час майно припинило своє існування внаслідок знищення, що, на думку позивача, також свідчить про удаваність оспорюваних рішень та про їх реальну спрямованість виключено на заволодіння земельною ділянкою площею 31838 кв.м.
Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 11.05.2021 у задоволенні позовних вимог Полтавської міської ради відмовлено. 
Рішення вмотивовано тим, що оскаржувані рішення виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, вичерпали свою дію внаслідок їх виконання ВАТ «Павлівським», яке набуло право власності на нежитлові приміщення на підставі чинних правовстановлюючих документів.
Ухвалюючи про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель, районний суд визнав заявлені вимоги недоведеними, оскільки позивачем не доведено, що будь-які його права чи охоронювані законом інтереси порушені оскаржуваним договором, а Полтавська міська рада не є стороною правочину. Укладення даного договору не впливає на права, свободи чи законні інтереси Полтавської міської ради. З цих же підстав відмовлено у задоволенні позовних вимог про припинення права власності сторін правочину на нежитлові будівлі, як похідних.
Полтавська міська рада із рішенням районного суду не погодилася та оскаржила його в апеляційному порядку. З підстав, попередньо викладених у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Заперечує висновки суду першої інстанції, що рішення виконкому Київської районної у м.Полтаві ради №519 від 12.10.2004 та №247 від 26.05.2005 не є правовстановлюючими документами, а лише легітимізують вже існуюче право власності. Цитуючи їх зміст, наголошує, що рішенням від 12.04.2004 №519 дозволено ВАТ «Павлівське» зареєструвати на території тепличного комплексу складські приміщення, теплицю та електростанцію; а рішенням від 26.05.2005 №247 – оформити в цілому право приватної власності на нежитлові будівлі (6 будівель), підготувати та оформити свідоцтво про право колективної власності, здійснивши його реєстрацію.
Вважає, що районний суд неправильно застосував положення ст.19 Конституції України, ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та безпідставно встановив наявність у виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради повноважень на оформлення права власності на нежитлові будівлі та споруди, зокрема, надання дозволів суб`єктам господарювання реєструвати речові права на нерухоме майно та їх обмежень.
Доводить, що документи, подані ВАТ «Павлівське» до виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради, не містили відомостей щодо набуття товариством права власності на самочинно збудовані об`єкти, яке, за приписами ст.376 ЦК України, може бути визнано за особою виключно рішенням суду.
Посилаючись на положення ч.1 ст.79 ЗК України, ч.ч.4,5 ст.373, ч.ч.1-4 ст.375, ч.ч.2,5 ст.376 ЦК України та відсутність волевиявлення власника земельної ділянки – територіальної громади м.Полтави, в особі Полтавської міської ради, спростовує висновки суду першої інстанції щодо повноважності виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради, на момент прийняття оскаржуваних рішень, вирішувати питання оформлення права власності ВАТ «Павлівське» на самочинно збудоване майно.
Звертає увагу, що жодні норми чинного законодавства, зокрема ст.11 ЗК України, не визначали виконавчі комітети відповідних рад стороною земельних правовідносин та просить врахувати позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 03.12.2019 у справі №372/4583/14-ц, за змістом якої ЗК України (чинний із 01.01.2002) не передбачає права сільських, селищних, міських рад на передачу своїх повноважень, визначених ЗК України, виконавчим органам цих рад.
Вважає наявні у матеріалах справи докази належними і допустимими, які в сукупності підтверджують незаконність оскаржуваного договору та його укладення із порушенням приписів ч.2 ст.376 ЦК України, ст.ст.12,116,152 ЗК України, ст.ст.16,71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на підставі протиправних рішень виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Виконавчий комітет Київської районної в м.Полтаві ради направив до апеляційного суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
У суді апеляційної інстанції представник позивача апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Говорова С.Л. проти апеляційної скарги заперечила, доводить правомірність набуття відповідачем права власності на об`єкти нерухомості на підставі договору.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно договору купівлі-продажу державного майна №102 від 20.07.1994, укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області та ОСОБА_2 , яка діяла на підставі посвідчення товариства покупців створеного членами трудового колективу радгоспу ім. Т.Г.Шевченко, останні набули право власності на державне майно цілісного майнового комплексу радгоспу ім. Т.Г.Шевченко, яке знаходиться за адресою м.Полтава, радгосп ім. Т.Г.Шевченка. Майно підприємства включає в себе всі його активи і пасиви, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно згідно з протоколом засідання інвентаризаційної комісії від 03.06.1994. Договір посвідчений державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори./а.с.76-81 т.1/
Перелік нерухомого майна, яке передається від КСП агрофірми ім. Т.Г. Шевченко до ВАТ «Павлівське» згідно протоколу №2 загальних зборів КСП агрофірми ім. Т.Г. Шевченко Полтавського району від 27.12.1994 р. та протоколу б/н від 29.06.1995 р. засідання загальних зборів акціонерів ВАТ «Павлівське», затверджено підписами та печатками установ./а.с.82-83 т.1/
Згідно витягу із протоколу загальних зборів ВАТ «Павлівське» від 29.06.1995 заслухано та вирішено питання приєднання до ВАТ «Павлівське» колективного сільськогосподарського підприємства – агрофірми ім. Т.Г.Шевченка, прийнято на баланс все майно, вирішено питання про перехід права колективної власності на землю КСП до ТОВ «Павлівське» у порядку правонаступництва з використанням їх за призначенням у відповідності до статуту товариства та чинного законодавства./а.с.86-87 т.1/
Згідно довідок т.в.о. голови правління ВАТ «Павлівське» Людвова А.В. та директора агрофірми ім. Т.Г. Шевченко, адресованих КП «Інвентаризатор», все нерухоме майно згідно переліку до договору купівлі-продажу №102 від 20.07.1994 прийнято від агрофірми ім.Т.Г. Шевченко в повному обсязі./а.с.82,83 т.1/
Листом ВАТ «Павлівське» №136 від 31.08.2004 керуючий санацією Л.Венгренюк звернувся до голови Київського райвиконкому м.Полтави з проханням узаконити самовільно збудовані об`єкти: 1. Складське приміщення 1 шт. А-1; 2. Теплиця Д-1; 3. Міська електропідстанція Е-1, що знаходяться на території тепличного комплексу за адресою – АДРЕСА_1 та належать ВАТ «Павлівське» на правах колективної власності./а.с.53 т.1/
Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 12.10.2004 №519 «Про розгляд звернення ВАТ «Павлівське» вирішено дозволити відкритому акціонерному товариству «Павлівське» зареєструвати в КП «Інвентаризатор» на території тепличного комплексу по АДРЕСА_1 : складське приміщення «А-1» площею забудови 519,4 кв.м.; теплицю «Д-1» площею забудови 962,0 кв.м.; електропідстанцію «Е-1» площею забудови 52,3 кв.м./а.с.52 т.1/
12.05.2005 керуючий санацією ВАТ «Павлівське» Л.Венгренюк звернувся до голови Київської районної у м.Полтаві ради з проханням оформити право приватної власності на нежитлові будівлі та споруди, які розташовані по АДРЕСА_1 ./а.с.76 т.1/
Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради «Про оформлення права приватної власності на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 »від 26.05.2005 №247, розглянувши матеріали, представлені ВАТ «Павлівське», вирішено: 1.Оформити в цілому право приватної власності на нежитлові будівлі (6 будівель) та споруди, які розташовані по АДРЕСА_1 ; 2. Колективному підприємству «Інвентаризатор» підготувати та оформити свідоцтво про право колективної власності і провести реєстрацію права колективної власності за відкритим акціонерним товариством «Павлівське»./а.с.72-73 т.1/
02.07.2005 між ВАТ «Павлівське», в особі керуючого санацією Венгренюка Л.М., та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А. та зареєстрований в реєстрі за №1890, за умов якого останній прийняв у власність нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: складське приміщення «А-1» площею 407,7м2, котельня «Б-1» площею 135,3 м2, коренеплодосховище «В-1» площею 275,1 м2, коренеплодосховище «Г-1» площею 192,9 м2, міська підстанція «Е-1» площею 38,4 м2, огорожа «№1», «№2», ворота «№3», хвіртка «№4». 
Згідно п.2 договору ці нежитлові будівлі належать продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Полтавським Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення, зареєстрованого в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в реєстровій книзі 8 під реєстровим №1099. Реєстраційний номер об`єкту: 10974660.
Відповідно до п.3 договору продаж майна, за домовленістю сторін, вчинено за 45 793,80 грн., які будуть сплачені повність покупцем на р/р ВАТ «Павлівське» № НОМЕР_1 в Чутівському відділенні АППБ «Аваль» Полтавської області, МФО 331605, код 13953115, в термін до 10.07.2005./а.с.88-89 т.1/
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із 24.10.2019 ВАТ «Павлівське» припинено; номер запису: 15821170014000103, підстава: судове рішення про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 17.09.2019 №10/53-8/53 Господарський суд Полтавської області. Дата набрання чинності: 25.09.2019./а.с.200 т.1/
Відмовляючи у задоволенні вимог позову, районний суд виходив із того, що оскаржувані рішення виконкому Київської районної у м.Полтаві ради від 12.10.2004 №519 та від 26.05.2005 №247 вичерпали свою дію внаслідок їх виконання ВАТ «Павлівським», яке набуло право власності на нежитлові приміщення на підставі чинних правовстановлюючих документів. 
У задоволенні позову в частині визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено за недоведеністю та з підстав неналежного способу захисту порушеного права, а тому в задоволенні позовних вимог про припинення права власності сторін правочину на нежитлові будівлі, як похідних, відмовлено.
Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується.
Переглядаючи рішення районного суду в частині правомірності актів органів місцевого самоврядування, колегія суддів дійшла наступників висновків. 
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною десятою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними судовому порядку. 
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією, законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. 
Згідно п.3 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень. 
Апеляційним судом установлено, що Полтавська міська рада, як власник земель, належних на праві комунальної власності територіальній громаді м.Полтави, звернулася в суд із позовом до виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради про визнання недійсними рішень «Про розгляд звернення ВАТ «Павлівське» від 12.10.2004р. №519 та «Про оформлення права приватної власності на нежитлові будівлі по вул.Артема,75» від 26.05.2005р. №247, із підстав їх ухвалення відповідачем за відсутності повноважень (у тому числі делегованих) щодо надання дозволів суб`єктам господарювання реєструвати речові права на нерухоме майно та їх обмеження.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що спір у цій частині є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки виник за участю суб`єктів владних повноважень, під час реалізації ними владних управлінських функцій та повноважень (у тому числі делегованих)у сфері земельних правовідносин.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно із вимогами ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбаченихстаттями255 та 257 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
У разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 цього Кодексу, суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини справи та норми права, якими вони регламентовані, колегія суддів дійшла висновку, що спір в частині правомірності актів органів місцевого самоврядуванняпідлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Оскільки вказаний спір належить до адміністративної юрисдикції, колегія суддів не приймає до уваги заперечення на апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 щодо законності оскаржуваних рішень і правомірності набуття права власності на об`єкти нерухомості та заяву про застосування строку позовної давності, оскільки вказане питання має вирішуватися судом належної юрисдикції.
Переглядаючи рішення районного суду в частині відмови в позовних вимогах до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та в частині припинення права власності, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Як убачається зі змісту позовних вимог, підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між ВАТ «Павлівське» та ОСОБА_1 , міська рада вказала неправомірність оскаржених рішень виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради, на підставі яких ВАТ «Павлівське» зареєстрував право власності на самочинні будівлі. Послідуючий продаж цих об`єктів ОСОБА_1 , який був керівником вказаного товариства, вказує на удаваність правочину, спрямованого на заволодіння останнім земельною ділянкою площею 31838 кв.м., на якій розташовані самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна.
Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони й насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторо6ни насправді вчинили.
Посилаючись на удаваність оспорюваного правочину, позивач не навів жодних доводів щодо його недійсності з огляду на норму статті 235 ЦК України.
Окрім того, враховуючи, що рішення виконкому Київської районної у м.Полтави ради, на підставі яких ВАТ «Павлівське» зареєструвало за собою право власності на будівлі, які продані ОСОБА_1 , - на час розгляду даної справи є чинними, підстави для визнання недійсним договору відсутні. 
Посилання позивача на відсутність на даний час будівель, які були предметом оспорюваного договору купівлі-продажу (припинили своє існування внаслідок знищення),- не впливають на висновки колегії суддів щодо недоведеності удаваності правочину на час його укладення 02.07.2005.
Суд першої інстанції помилково на викладене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо відмови у заявлених позивачем вимогах до ОСОБА_1 із підстав недоведеності порушення оспорюваним договором, в якому Полтавська міська рала не є стороною, будь-яких її прав чи інтересів, а також з тих підстав, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права. Такі висновки районного суду суперечать один одному та не відповідають фактичним обставинам справи і нормі ч.3 ст.215 ЦК України, за змістом якої заінтересована особа, тобто не сторона правочину, може оспорити правочин у разі заперечення його дійсності на підставах, встановлених законом.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у позовних вимогах до ОСОБА_1 та відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 255 п.1, 256, 376, 377, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Полтавської міської ради – задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м.Полтави від 11 травня 2021 року в частині вимог позову Полтавської міської ради до виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради про визнання недійсним рішень – скасувати, провадження у справі закрити. 
Роз`яснити позивачу право на звернення із позовом в порядку адміністративного судочинства, а також право протягом десяти днів із дня отримання позивачем відповідної постанови, подати до Полтавського апеляційного суду заяву про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи.
Рішення Київського районного суду м.Полтави від 11 травня 2021 року в частині вимог позову Полтавської міської ради до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, припинення права власності – змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову, з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.10.2021.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 С.М. Бондаревська

                                                                               Т.О. Кривчун