Дата документу 19.10.2021 Справа № 335/1660/21

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
19 жовтня 2021 року
м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 335/1660/21
Провадження №22-ц/807/3121/21

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),
суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,
за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2021 року, повний текст якого складено 25 червня 2021 року, в складі судді Стеценка А.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,
В С Т А Н О В И В :

У лютому 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшла недоотримана ним за життя пенсія в розмірі 378798 грн. 74 коп.
ОСОБА_2 був інвалідом І групи та мав статус ветерана війни – інваліда війни, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та отримував пенсію в м. Мелітополі Запорізької області.
У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого батька та 16.10.2020 приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєдновим О.А. позивачеві було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадщина складається з недоотриманої пенсії в сумі 378798 грн. 74 коп.
22.10.2020 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії на підставі вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом, проте відповідачем їй було відмовлено у виплаті коштів із посиланням на приписи ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Посилаючись на вказані обставини та положення ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1227 ЦК України, просила суд стягнути з відповідача на її користь набуті в порядку спадкування за законом грошові кошти недоотриманої пенсії в розмірі 378798 грн. 74 коп., стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2021 року  позов задоволено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 , грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 378798, 74 грн.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3787, 99 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить, рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
       
В апеляційній скарзі зазначено, що виплату пенсії ОСОБА_2 було призупинено з 01.04.2017 на підставі протоколу засідання комісії виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області по призначенню (відновленню) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 21.04.2017 №7 згідно пункту 14 Порядку здійснення контролю за проведенням виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, за поновленням виплати пенсії з часу її припинення ОСОБА_2 не звертався. 
Звертають увагу на те, що правовідносини, які виникли у цьому випадку регулюються спеціальним законом - Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який встановлює правило, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
До того ж, суми, які визначені у ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Однак, позивач звернулась із заявою про виплату недоотриманої пенсії за свідоцтвом про право на спадщину за законом лише 22.10.2020, тобто з пропуском строку звернення за недоотриманою пенсією. 
Також ст.. 30 вищеназваного Закону визначено осіб, які мають право на отримання пенсії у разі втрати годувальника, до кола яких позивач не належить.
Отже, пенсія, на отримання якої претендує позивач, не може входити до складу спадщини, а інших підстав для отримання зазначених сум, які передбачені Законом, у позивача відсутні.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін. 

У відзиві зазначає,що вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що недоотримана пенсія її батьком не входить до складу спадщини. Правильним є висновок суду про те, що відсутність у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», прийнятому до ЦК України, норми, аналогічної тій, що передбачена у статті 1227 ЦК України щодо включення нарахованої, але неодержаної пенсії, до складу спадщини за відсутності членів сім`ї, не скасовує приписів статті 1227 ЦК України.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явився, причини неявки не повідомив.

Колегія суддів, враховуючи приписи ч.2 ст. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, який не прибув в судове засідання.

Заслухавши в засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позивач як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману померлим ОСОБА_2 пенсію в сумі 378798 грн. 74 коп, а тому на підставі ст.. 1227 ЦК України, яка передбачає включення нарахованої, але неодержаної пенсії, до складу спадщини за відсутності членів сім`ї, має право на отримання названої суми пенсії. Відсутність у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», прийнятому до ЦК України, норми, аналогічній тій, що передбачена у ст.. 1227 ЦК України щодо включення нарахованої, але неодержаної пенсії, до складу спадщини за відсутності членів сім`ї, не скасовує приписів статті 1227 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.03.2020 (а.с.8, 10). 

Померлий був інвалідом першої групи та мав статус ветерана війни – інваліда війни, що підтверджується наданими позивачем фотокопіями посвідчень (а.с. 9) та фотокопіями розпоряджень, наданими суду відповідачем (а.с. 90, 92).

Згідно з розпорядженням № 5230 від 10.12.2014 Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області, ОСОБА_2 отримував пенсію «по інвалідності згідно з Законом про військовослужбовців» (а.с. 90).

Згідно з довідкою № 2314002700 від 21.01.2015 про взяття на облік внутрішньопереміщенної особи ОСОБА_2 , фактичним його місцем проживання є адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 91-зворот).

Згідно з розпорядженням № 206498 від 28.02.2017 Мелітопольського об`єднаного управління ПФУ, ОСОБА_2 отримував пенсію «по інвалідності згідно з Законом про військовослужбовців» (а.с. 92).

Згідно з витягом з Протоколу №7 засідання комісії виконавчого комітету по призначенню (відновленню) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 21.04.2017, ОСОБА_2 припинено соціальні виплати згідно пункту 14 Порядку здійснення контролю за проведенням виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (а.с. 93).

Після відкриття спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєднова О.А. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 . 

08.09.2020 приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєднов О.А. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із запитом № 682/02-14, у якому на підставі ст. 46 Закону України «Про нотаріат» просив повідомити про наявність грошей, із зазначенням суми, на ім`я померлого гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У запиті нотаріусом було зазначено, що запитувана ним інформація необхідна для оформлення спадщини. Запит отримано відповідачем 14.09.2020 (а.с. 88).

У відповідь на вищезазначений запит нотаріуса начальником відділу з питань виплати пенсій № 10 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надано довідку № 1015/04.11 від 22.09.2020 про наявність недоотриманої пенсії, згідно якої залишок нарахованих померлому ОСОБА_2 коштів, але не виплачених за період з 13.09.2017 по 31.03.2020, становив 378798, 74 грн. 

Крім того, у довідці було зазначено, що відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір виплати недоотриманих сум пенсій можливо буде зменшено в залежності від дати звернення до управління особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину (а.с. 86).

16.10.2020 приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєднов О.А. видав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, на недоотриману померлим ОСОБА_2 пенсію в сумі 378798, 74 грн. 

У свідоцтві зазначено, що розмір недоотриманої пенсії підтверджується вищезазначеною довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.09.2020 № 1015/04.11 (а.с. 11).

22.10.2020 позивач звернулась до Мелітопольського відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії на підставі вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом.

Повідомленням від 06.11.2020 відділом з питань виплати № 10 пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ОСОБА_1 було відмовлено в виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . 

Відмова мотивована тим, що у відповідності до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (а.с. 12, 87)

19.11.2020 та 16.01.2021 позивач зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявами про виплату недоотриманої пенсії на підставі вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом, до яких додавала копії зазначеного свідоцтва (а.с. 13, 79-82, 84).

Листами № 0800-0502-8/65520 від 07.12.2020 (а.с. 85) та № 700-667/З-02/8-0800/21 від 25.01.2021 (а.с. 83) ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті недоотриманої померлим ОСОБА_2 пенсії на підставі ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. 

Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. 

Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу захисту ОСОБА_1 свого права на спадкування за законом, а саме право власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.

Так, відповідно до довідки відділу з питань виплати пенсій № 10 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 1015/04.11 від 22.09.2020 про наявність недоотриманої пенсії, залишок нарахованих померлому ОСОБА_2 коштів, але не виплачених за період з 13.09.2017 по 31.03.2020, становив 378798, 74 грн.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 була нарахована пенсія, яка не була ним отримана за життя.

         Аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.

ОСОБА_1 як спадкоємець за законом, в установленому законом порядку, прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на виплату грошових коштів - недоотриманої пенсії в розмірі 378 798, 74 грн., яка належала спадкодавцю.

Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 жовтня 2020 року, видане приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєдновим О.А., ніким не оспорене та є чинним.

За викладених обставин, суд першої інстанції встановивши, що позивач має право на спадкове майно - пенсію зробив правильний висновок про задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Твердження апеляційної скарги про те, що до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є помилковим.
Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 ( провадження № 61-7985св20).

Посилання в апеляційній скарзі на помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неврахування при вирішенні спору особливостей нарахування такого виду пенсій, їх невключення у склад спадщини є необґрунтованими, оскільки з огляду на фактичні обставини справи, що були встановлені судом, вказані посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області висновків суду першої інстанції не спростовують

Відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У  постанові Верховного Суду від 09.09.2020 в справі № 243/2069/19, зазначено про те, що  відсутність у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», прийнятому до ЦК України, норми, аналогічної тій, що передбачена у статті 1227 ЦК України щодо включення нарахованої, але неодержаної пенсії, до складу спадщини за відсутності членів сім`ї, не скасовує приписів статті 1227 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Інших доводів, які б були правовою підставою для прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2021 року   в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 21 жовтня 2021 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова