ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року 

м. Київ
справа №290/791/16-а
адміністративне провадження № К/9901/4291/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою Першого заступника прокурора Житомирської області 
на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 (колегія у складі суддів Шидловського В.Б., Бучик А.Ю., Шевчук С.М.)
у справі №290/791/16-а 
за позовами ОСОБА_1 в особі неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та Войцехівського В.В., керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури 
до Романівської районної ради в Житомирській області, 
треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 
про визнання протиправним та скасування рішення.

I. РУХ СПРАВИ

1.          Позивачі звернулись до суду з позовом до Романівської районної ради в Житомирській області, в якому просили визнати протиправним та скасувати рішення 5 сесії 7 скликання Романівської районної ради "Про реорганізацію Товщанської ЗОШ І-ІІ ступенів" № 89 від 19.04.2016.
2.          Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2017 позовні вимоги задоволено. 
3.          Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено 
4.          У касаційній скарзі Перший заступник прокурора Житомирської області із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19.04.2016 на 5 сесії 7 скликання Романівської районної ради Житомирської області прийнято Рішення від 19.04.2016 № 89, яким вирішено реорганізувати шляхом перетворення до 01.09.2016 Товщанську ЗОШ І-ІІ ступенів у Товщанську ЗОШ І ступеня, забезпечити навчання та підвіз учнів 5-9 класів у базових загальноосвітніх навчальних закладах району, провести заходи щодо працевлаштування педагогічних працівників реорганізованого навчального закладу.
6.          Як зазначено у рішенні, метою його прийняття є створення умов для надання нових освітніх послуг, підвищення якості освіти на території району, концентрації фінансових та матеріальних ресурсів для зміцнення навчально-матеріальної бази закладів, а також забезпечення дітям якісної освіти, яка б забезпечила можливість вступити до ВНЗ, відкрити перспективи розвитку дитини для побудови успішного майбутнього для себе і своєї країни.
7.          Позивачі, вважаючи що зазначене рішення прийнято передчасно, без належного обговорення з громадою та з порушенням порядку його прийняття, звернулись до суду.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що фактична необхідність в економічній ефективності використання бюджетних коштів закладів та установ освіти Романівського району Житомирської області в цілому не може свідчити про необхідність ліквідації навчального закладу - Товщанської ЗОШ, з урахуванням права батьків вибору навчального закладу для своїх дітей та прав дитини на доступність середньої освіти, оскільки вирішення економічних питань не може бути здійснено за рахунок обмеження дитині доступу до освіти.
9.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції зазначив, що Романівська районна рада Житомирської області мала право приймати рішення про реорганізацію шляхом перетворення Товщанську ЗОШ І-ІІ ступенів у Товщанську ЗОШ І ступеня. При прийнятті спірного рішення відповідач діяв у спосіб та у межах наданих йому повноважень. Процедурних порушень також допущено не було.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

10.          Позивач у касаційній скарзі наголошує, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував думку територіальної громади Биківської селищної ради (зокрема жителів с. Товща) щодо реорганізації школи. На переконання заявника касаційної скарги, рішення про реорганізацію школи не може прийматися без проведення консультацій з громадськістю та без врахування інтересів громади відповідного населеного пункту.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.
12.          Відповідно до ч. 2 статті 4 Закону України «Про освіту» державна політика в галузі освіти визначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України і здійснюється органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
13.          Згідно із ч. 1 статті 11 Закону України «Про загальну середню освіту» (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державні та комунальні загальноосвітні навчальні заклади створюються відповідно центральними, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування з урахуванням соціально-економічних, національних, культурно-освітніх і мовних потреб за наявності необхідної кількості учнів (вихованців) відповідно до встановлених нормативів наповнюваності класів, необхідної матеріально-технічної та науково-методичної бази, педагогічних кадрів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
14.          Відповідно до ч. 6 статті 11 Закону України «Про загальну середню освіту» реорганізація і ліквідація загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням сесії місцевої ради, державної і приватної форм власності - за рішенням засновника (засновників).
15.          Згідно Статуту Товщанської ЗОШ І-ІІ ступенів, її засновником є Романівська районна рада (п.1.4 Статуту), що не ставиться під сумнів сторонами.
16.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що серед підстав прийняття спірного рішення відповідача були:
- економічна складова, а саме: відповідно до аналізу начальника відділу освіти райдержадміністрації, на основі проведених співбесід за участі керівників шкіл з питань фінансування загальноосвітніх навчальних закладів у 2016 році, недостатність коштів на заробітну плату з нарахуваннями по Товщанській ЗОШ становила 244 242 грн., а фінансового ресурсу вистачило б для навчального закладу всього на 8,8 місяця;
- незаповненість школи: у Товщанській ЗОШ в 2015-2016 навчальному році навчалося лише 36 учнів, було всього 4 повні класи, а 4 і 8 клас взагалі відсутній.
17.          Для учнів 5-9 класів Товщанської ЗОШ були запропоновані три варіанти продовження навчання у найближчих гімназії та школах. Також був організований маршрут шкільного автобуса Романів - Товща - Биківка (щоденний згідно графіка) задля підвезення дітей з с.  Товща до місця навчання і назад.
18.          Колегія суддів звертає увагу, що судами попередніх інстанцій під час розгляду справи не встановлено обставин, які б доводили, що внаслідок прийняття рішення право учнів Товщанської ЗОШ було обмежено.
19.          Відповідно до статті 35 Закону України «Про освіту» загальна середня освіта забезпечує всебічний розвиток дитини як особистості, її нахилів, здібностей, талантів, трудову підготовку, професійне самовизначення, формування загальнолюдської моралі, засвоєння визначеного суспільними, мовними, національно-культурними потребами обсягу знань про природу, людину, суспільство і виробництво, екологічне виховання, фізичне вдосконалення. Держава гарантує молоді право на отримання повної загальної середньої освіти і оплачує її здобуття. Повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і може отримуватись у різних типах навчальних закладів.
20.          Колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про те, що чинним законодавством встановлено обов`язковість загальної середньої освіти, однак не встановлено обов`язковості її здобуття лише у конкретному навчальному закладі.
21.          Стосовно доводу відповідача про те, що реорганізація школи не може проводитися без консультацій та без врахування інтересів громади відповідного населеного пункту, колегія суддів зазначає таке.
22.          Редакція статті 11 Закону України «Про загальну середню освіту», яка діяла до 01.01.2015, передбачала, що реорганізація і ліквідація загальноосвітніх навчальних закладів у сільській місцевості, заснованих на комунальній формі власності, допускаються лише за згодою територіальних громад. Проте, на час виникнення спірних правовідносин зазначена норма права втратила чинність.
23.          Також, проект спірного рішення ради було оприлюднено на офіційному сайті відповідача за 20 робочих днів до його прийняття (відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації) і зацікавлені особи мали змогу висловити думку з приводу зазначеного рішення.
24.          Суди обох інстанцій зазначили, що у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 № 44/25, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, йдеться про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
25.          Це означає, що у випадку будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дітей, з урахуванням положень статті 3 Конвенції "Про права дитини", пріоритет повинен надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.
26.          В цьому випадку, на переконання колегії суддів, реорганізація Товщанської ЗОШ сприятиме забезпеченню інтересів дітей.
27.          Відповідач при прийнятті спірного рішення діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, встановлений законом, добросовісно, розсудливо і з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.
28.          Як зазначає відповідач у запереченнях на касаційну скаргу, ціль спірного рішення - отримання освіти дітьми в укомплектованих повноцінних класах та переведення дітей в кращі умови навчання для підвищення якості середньої освіти. Колегія суддів не вбачає підстав ставити зазначене твердження під сумнів. Незгода окремих жителів громади з таким рішенням не може свідчити про його незаконність.
29.          Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.
30.          Відповідно до статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
31.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 у справі №290/791/16-а - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб