ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року          м. Дніпро         Справа №  904/3870/21

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:                                         головуючий  суддя          Вечірко І.О. (доповідач), судді  Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.,
          секретар судового засідання Манчік О.О., 
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021р. (повний текст складено 16.08.2021р., суддя - Золотарьова Я.С., м. Дніпро) у справі                         № 904/3870/21 
          за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
          до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро
          третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Відкрите акціонерне товариство "Криворізький завод гірничого машинобудування", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
          про визнання протиправними дій щодо передачі у власність об`єкту соціальної інфраструктури при приватизації орендного підприємства

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021р. у справі            № 904/3870/21 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. Судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. покладено на позивача.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що  законодавством, яке регулювало процедуру приватизації на момент її проведення не було заборонено здійснювати приватизацію таких об`єктів як будівля поліклініки. Питання передачі об`єктів державної власності у комунальну під час приватизації ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" було врегульовано як спеціальним Законом України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", так частково й Законом України "Про приватизацію майна державних підприємств". Рішення про передачу об`єктів соціально-побутового призначення може бути прийнято лише за умови відмови трудового колективу підприємства від приватизації цих об`єктів. При цьому необхідно погодження такого підприємства щодо  передачі майна з державної до комунальної власності. Матеріали справи не містять доказів того, що була наявна відмова трудового колективу від приватизації спірного майна. Також позивачем не було надано доказів прийняття органом приватизації або  Кабінетом Міністрів України рішення щодо передачі спірного майна з державної до комунальної власності та погодження такої передачі з самим підприємством та органом місцевого самоврядування. 
2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.
          Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021р., задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.
2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що: 
- оскаржуване рішення порушує законні права та охоронювані законом інтереси територіальної громади міста в особі Криворізької міської ради. Крім того, рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в рішенні обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права; 
- судом першої інстанції не було досліджено питання щодо джерела фінансування спірного приміщення, а рішеннями судів в попередніх судових справах дане питання не встановлювалося; 
-  безоплатна передача, визначена ст. 24 Закону України "Про приватизацію державного майна" не є відчуженням зазначеного майна, а є підставою для передачі об`єктів соціально-побутового призначення  в безоплатне користування; 
- виконавчий комітет Криворізької міської ради звертався із запитами до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області з приводу спірного питання , а саме щодо правових підстав та обставин, за яких спірна будівля поліклініки була включена до об`єктів нерухомого майна, що в процесі приватизації були передані до статутного фонду підприємства  ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування". Надані відповідачем відповіді (листи від 04.12.2020р. № 01-10-07015, від 12.11.2020р. № 05-12-06554) не містять інформації щодо поставлених питань. Хоча у листі від 12.11.2020р. відповідач також посилається на ч. 2 ст. 3 Закону, відповідно до якої його дія не поширювалась  на приватизацію  об`єктів соціально-культурного призначення, за винятком тих, що належали підприємствам, які приватизуються; 
- фактично протягом всього часу існування будівлі поліклініки, починаючи з моменту її побудови та до 12.02.2020р., територіальна громада міста безперешкодно користувалась зазначеним нерухомим майном, в якому завжди знаходився соціально-значимий об`єкт – лікувальний заклад.
Криворізька міська рада наголошує на статусі спірного об`єкта та приналежності його до соціальної інфраструктури міста фактично з моменту його створення, що, у свою чергу,  є підставою визнання дій регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області в частині передачі такого об`єкту у власність при приватизації орендного підприємства незаконними, та такими, що здійснені з порушенням норм закону, які діяли у період приватизації. 
2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях у відзиві на апеляційну скаргу  просить  відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021р. залишити без змін. Посилається  на те, що відповідно до матеріалів приватизації ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування", наявних в Регіональному відділенні, відсутнє майно, яке безоплатно передано на баланс ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування". В ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області у справі  № Б26-161/09 від 11.07.2019р. встановлено, що будівля поліклініки № 100 на підставі договору оренди протягом тривалого часу перебувала в оренді у Територіальної громади м. Кривого Рогу і використовувалася орендарем задля розміщення в ній об`єкту комунальної власності амбулаторії № 3. Крім того, Регіональне відділення не має жодного відношення до передачі будівель недержавної форми власності до територіальних громад. Посилаючись на ч. 4 ст. 75 ГПК України, відповідач зазначає, що обставини, встановлені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019р. у справі № Б26/161-09, яка набрала законної сили, щодо того, що будівля поліклініки увійшла до статутного фонду ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" в установленому законом порядку – не доказуються при розгляді іншої справи.
Ліквідатор ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражний керуючий Вернигора В.П. у відзиві на апеляційну скаргу просить  поновити пропущений строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі та залишити рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021р. без змін, а скаргу - без задоволення. Посилається на те, що в будівлі поліклініки № 100 за адресою: вул. Халтуріна, 3б у м. Кривий Ріг, починаючи з 1946р. ніколи не було і зараз немає стаціонару. Матеріалами даної справи та справи № Б26/161-09 спростовуються доводи позивача про віднесення спірного майна до соціальної інфраструктури. 
3. Апеляційне провадження.
3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2021р. відкрито апеляційне провадження у справі. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 22.11.2021р.
Судове засідання 22.11.2021р. за участю представника позивача відбулось в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
У судовому засіданні 22.11.2021р. представник позивача надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги, а ліквідатор ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражний керуючий Вернигора В.П. та представник відповідача  проти доводів апеляційної скарги заперечували. 
22.11.2021р. в судовому засіданні оголошено перерву до 29.11.2021р.
Судове засідання 29.11.2021р. за участю представника позивача та ліквідатора третьої особи - ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" відбулось в режимі відеоконференції  поза межами приміщення суду. 
В судовому засіданні 29.11.2021р. досліджено матеріали справи, представник позивача, ліквідатор ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражний керуючий Вернигора В.П. та представник відповідача виступили в судових дебатах.
29.11.2021р. в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.
У 1946р. за адресою: 50004, м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, 3б було створено медико-санітарну частину "Криворізького заводу гірничого машинобудування".     
У 1977р. медично-санітарну частину було переведено у нове амбулаторно-поліклінічне приміщення, збудоване працівниками заводу. Цей заклад був медично-санітарною частиною, поліклінікою № 4, у грудні 2011р. на його базі було створено амбулаторію загальної практики сімейної медицини № 3 Комунальної установи "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6" та клініко-діагностичне відділення Комунальний заклад "Криворізька міська поліклініка № 2" Дніпропетровської обласної ради, яке з 01.01.2013р. реорганізовано в клініко-діагностичне відділення № 2 Комунального закладу "Криворізька міська лікарня № 3" Дніпропетровської обласної ради.
Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 20.12.1996р. № 12/262-РП надано дозвіл на приватизацію ОП "Криворізький завод гірничого машинобудування", розташованого по вул. Халтуріна, 3 у               м. Кривий Ріг, який є загальнодержавною власністю, група В.
Актом оцінки вартості майна орендного підприємства, затвердженого 21.07.1997р., визначена вартість майна орендаря в статутному фонді відкритого акціонерного товариства в розмірі 11 482 тис. грн., також визначена вартість державного майна, що підлягає приватизації (частка держави в статутному фонді відкритого акціонерного товариства) в розмірі 5 169 тис. грн. Розмір статутного фонду відкритого акціонерного товариства – 16 651 тис. грн. 
Планом приватизації державної частки орендного підприємства "Криворізький завод гірничого машинобудування", затвердженого 11.02.1998р., визначено, що згідно з Декретом Кабінету Міністрів України "Про приватизацію цілісних майнових комплексів державних підприємств та їх структурних підрозділів, зданих в оренду" від 20.05.1993р. № 57-93 приватизація об`єкту проводиться шляхом утворення відкритого акціонерного товариства, яке засновується Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та організацією орендарів орендного підприємства "Криворізький завод гірничого машинобудування" (п. 4.1. розділу IV Плану приватизації).
Відповідно до п. 4.3. розділу IV Плану приватизації в статутний фонд повинно бути внесено: державне майно, котре орендується організацією орендарів на суму 5169 тис. грн.; майно, яке є власністю організації орендарів на суму 11 482 тис. грн. 
Організація орендарів отримує сертифікати акцій на суму 11 482 000 грн., що дорівнює розміру свого вкладу в Статутний фонд акціонерного товариства (п. 4.4. розділу IV Плану приватизації).
Також, у розділі VI Плану приватизації визначені об`єкти, що належать до передачі міським Радам відповідно до Закону України "Про приватизацію житлового фонду" та надано перелік житлових будинків з урахуванням господарських підсобних будівель біля житлового фонду (сараї, туалети та інше) на загальну суму 2 005 403 грн.
В результаті приватизації до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого машинобудування" увійшло спірне майно - приміщення поліклініки за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна , 3, вартістю 38 291, 29 грн.
Вказані обставини не заперечуються учасниками справи.
12.06.2009р. Господарським судом Дніпровської області було порушено провадження у справі № Б26/161-09 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого машинобудування".
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2017р. до участі у справі про банкрутство ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" залучено Криворізьку міську раду.        
В межах справи № Б26/161-09 була розглянута заява ліквідатора Вернигори В.П.                    № 02-28/09/5 від 04.01.2017р., яка з врахуванням усіх доповнень та уточнень мала такі вимоги:
- визнати недійсним з моменту його укладення договір купівлі – продажу майна банкрута - 17/100 часток від комплексу будівель та споруд, а саме: будівлі поліклініки № 100, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Криворізький завод гірничого машинобудування"     та ТОВ "Лісова Корона";
- визнати дії арбітражного керуючого Москаленко Т.О. з укладання вищевказаного договору купівлі - продажу незаконними та такими, що нанесли підприємству - банкруту Відкритому акціонерному товариству "Криворізький завод гірничого машинобудування" матеріальну шкоду в розмірі 845 780, 00 грн.;
- витребувати у територіальної громади м. Кривого Рогу безпідставно набуте нерухоме майно, а саме: будівлю, яка знаходиться за адресою: 50004,             м. Кривий Ріг, вул.Халтуріна, буд. 3б    та зобов`язати Територіальну громаду м. Кривого Рогу передати будівлю поліклініки у власність ВАТ "Криворіжгірмаш";     
- скасувати рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності об`єкту нерухомості;
- зобов`язати приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина І.А. винести рішення про державну реєстрацію права та провести записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якими: скасувати наступний запис з розділу про реєстрацію за власником права власності на об`єкт нерухомості; відкрити новий розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, до     якого занести відомості про нерухоме майно, яке належить Відкритому акціонерному товариству "Криворізький завод гірничого машинобудування". 
Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2018р. у справі № Б26/161-09 визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу майна банкрута - 17/100 часток від комплексу будівель та споруд, а саме: будівлі поліклініки № 100, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Криворізький завод гірничого машинобудування" та ТОВ "Лісова Корона". Визнано дії ліквідатора банкрута Москаленко Тетяни Олександрівни щодо укладення договору купівлі-продажу майна банкрута неправомірними. В задоволенні решти вимог відмовлено. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.11.2018р. у справі № Б26/161-09 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2018р.  скасовано в частині відмови у задоволенні решти вимог заяви та направлено заяву в цій частині на новий розгляд.
У вказаній постанові Верховного Суду зазначено зокрема таке:
"Об`єкти права комунальної власності - це те майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.
До об`єктів права комунальної власності, зокрема, належать: рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, пенсійні фонди, частки в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування, а також відумерла спадщина.
Таким чином, з огляду на вище зазначене, в даному випадку розглядаючи питання щодо витребування спірного майна (будівля поліклініки) суду слід надати належну оцінку правовому статусу цього майна…".
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019р. заяву ліквідатора Вернигори В.П. № 28/09/5 від 04.01.2017р. задоволено частково. Витребувано у Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Управління охорони здоров`я виконкому міської ради у власність ВАТ "Криворіжгірмаш" нерухоме майно, а саме: будівлю, яка знаходиться за адресою: 50004, м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд. 3б. Скасовано рішення державного реєстратора № 23715937 від 17.08.2015р. щодо реєстрації права власності об`єкту нерухомості, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - будівлю, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, 3б. Скасовано запис про право власності за № 10826249 на об`єкт нерухомості - будівлю за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Халтуріна, 3б  загальною площею 1248,8 м. кв., яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу виданий Рукавіциним І.А., 06.08.2015р., зареєстрованого в реєстрі за №1195. Відмовлено в задоволенні вимог заяви щодо відкриття нового розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, до якого занести відомості про нерухоме майно, яке належить Відкритому акціонерному товариству "Криворізький завод гірничого машинобудування" 50004, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд. 3, код за ЄДРПОУ 00211174, а саме: об`єкт нерухомого майна: будівля; адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Халтуріна, 3б, загальна площа 1248,8 м. кв. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у справі №Б26/161-09 скасовано ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019р. в частині витребування у Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Управління охорони здоров`я виконкому міської ради у власність ВАТ "Криворіжгірмаш"  нерухоме майно, а саме: будівлю, яка знаходиться за адресою: 50004, м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд. 3б, скасування  рішення державного реєстратора № 23715937 від 17.08.2015р. щодо реєстрації права власності об`єкту нерухомості, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - будівлю, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, 3б та скасування  запису про право власності за № 10826249 на об`єкт нерухомості - будівлю за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Халтуріна, 3б, загальною площею 1248,8 м. кв., яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу виданий Рукавіциним І.А., 06.08.2015р., зареєстрованого в реєстрі за №1195. Відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора Вернигори В.П. № 28/09/5 від 04.01.2017р. в цій частині. В іншій частині ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.02.2020р. у справі № Б26/161-09 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019р.  скасовано, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019р. залишено в силі. При цьому Верховним Судом було зазначено:
"…Судами встановлено і підтверджується матеріалами справи, що спірна будівля поліклініки побудована ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування", належала підприємству, не фінансувалась з державного бюджету, функціонувала виключно для задоволення потреб його працівників і була передана Фондом державного майна України у власність підприємства при приватизації; спірне майно було включено до ліквідаційної маси боржника, що не заперечується сторонами і не оскаржується…".
Відтак, встановлені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019р. обставини у справі № Б26/161-09, яка набрала законної сили, щодо того, що будівля поліклініки увійшла до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого машинобудування", м. Кривий Ріг в установленому законом порядку - не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.
Позивач вважає, що приватизація будівлі поліклініки відбулась з порушенням вимог Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств", що і стало підставою звернення до суду. 
3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний     спосіб захисту прав. Отже, особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений статтею 16 ЦК України.
Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі № 338/180/17, від 11.09.2018р. у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019р. у справі                   № 569/17272/15-ц та від 04.06.2019р. у справі № 916/3156/17.
Предметом позовної заяви Криворізької міської ради є визнання дій Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області в частині передачі будівлі поліклініки у власність при приватизації орендного підприємства незаконними.
Підставами позову є приналежність спірного об`єкту до соціальної інфраструктури міста Кривого Рогу. 
Враховуючи, що рішення про приватизацію ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" було прийнято у 1996р., то до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств"  (надалі – Закон) та Декрету Кабінету Міністрів України "Про приватизацію цілісних майнових комплексів  державних підприємств та їхніх структурних підрозділів, зданих в оренду"  (надалі - Декрет) в редакціях, що діяли на момент приватизації. 
Відповідно до ст. 1 Закону приватизація майна державних підприємств  України     -  це  відчуження майна, що перебуває у загальнодержавній, республіканській (Республіки    Крим) і комунальній  власності,  на  користь     фізичних та     недержавних юридичних осіб.
Пунктом  1 Декрету  передбачено, що приватизація цілісних майнових комплексів  державних підприємств та їхніх структурних підрозділів,  зданих  в оренду, балансова вартість основних фондів яких перевищує 20  млн. карбованців  і  визначена   відповідно   до   постанови   Кабінету Міністрів України від 07.05.1992р. №  229  "Про  проведення  загальної   переоцінки   основних    фондів,    заліку    взаємної заборгованості  підприємств   та   поповнення   оборотних   коштів державних підприємств і організацій", здійснюється шляхом  продажу належних державі акцій відкритих акціонерних товариств,  заснованих  державними  органами   приватизації   та орендарями. Рішення  про  приватизацію  зданого в оренду державного майна приймається державними органами приватизації, якщо на це  є  згода орендаря.
Згідно п. 4 Декрету до статутного фонду товариства вноситься  державне  майно, здане    в    оренду, та майно, що є власністю орендаря і перебуває на балансі підприємства, створеного орендарем.
На вартість свого внеску орендар одержує акції створеного товариства. Якщо одним із засновників товариства є    організація орендарів, то розподіл акцій між членами організації провадиться у    місячний термін з дня реєстрації товариства відповідно до порядку, який визначається організацією орендарів. Продаж акцій, що належать державі,  здійснюється    державними органами приватизації відповідно до цього Декрету та законодавства про приватизацію (п. 5 Декрету). 
Статтею 5 Закону визначено перелік об`єктів державної власності, що підлягають та не підлягають приватизації. 
Частиною 2 ст. 5 Закону встановлено, що приватизації не підлягає майно  органів державної влади  і  управління,  Збройних  Сил  України, Національної  гвардії  України,  Служби  безпеки України, Прикордонних військ України, правоохоронних і митних органів;   золотий та валютний  фонди  і  запаси,  державні  матеріальні резерви, емісійна та резервна системи;  майнові комплекси підприємств, що забезпечують діяльність  по виготовленню цінних паперів і грошових знаків;  засоби урядового, фельд`єгерського та спеціального зв`язку; об`єкти державної метрологічної служби;  національні культурні та історичні цінності  України,  надра, водні ресурси та інші об`єкти  права  виключної  власності  народу України;  об`єкти освіти і науки, що фінансуються з  бюджету,  а  також підрозділи,  технологічно  пов`язані  з  навчальним  та   науковим процесом.  Об`єкти  освіти,  які   належать    підприємствам    та відомствам,  можуть   приватизуватися    за    умови    збереження освітянського призначення; майнові  комплекси  підприємств, що забезпечують діяльність у сфері  обігу   наркотичних    засобів,    психотропних    речовин, прекурсорів,  зброї,  вибухових  та радіоактивних речовин; атомні електростанції;  інші об`єкти державної  власності,  необхідні  для  виконання державою своїх функцій.
На час здійснення приватизації ОП "Криворізький завод гірничого машинобудування" у переліку, визначеному ч. 2 ст. 5 Закону, не містилося об`єктів соціально-побутового призначення, до яких належить будівля поліклініки. 
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про приватизацію державного майна" за рішенням державного органу приватизації об`єкти соціально-побутового призначення в разі відмови трудових колективів підприємств, що приватизуються, від приватизації цих об`єктів можуть передаватися у комунальну власність відповідних територіальних громад відповідно до законодавства.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження відмови трудового колективу ОП "Криворізький завод гірничого машинобудування" від приватизації спірного майна. 
За наведених обставин,  питання щодо передачі будівлі поліклініки у комунальну власність територіальної громади м. Кривого Рогу при проведенні приватизації ОП "Криворізький завод гірничого машинобудування" Фондом державного майна України не вирішувалось за відсутності відповідних правових підстав. 
Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 12.02.2020р. у справі № Б26/161-09 встановлено таке:
"… Згідно плану приватизації, затвердженого заступником начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України 11.02.1998р., ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" має майно, яке не належить до приватизації - житловий фонд. Відповідно розділу 6 даного плану, серед переліку об`єктів соціально-побутового призначення, які належать до передачі міським радам, спірне майно - будівля поліклініки                  № 100 по вул. Халтуріна, 3б у м. Кривий Ріг - відсутнє.
Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, у червні 2002р. РВ ФДМУ по Дніпропетровській області при приватизації підприємства - ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" передало до статутного фонду останнього нерухоме майно, у тому числі приміщення поліклініки за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, 3, вартістю 38 291,29 грн.
Крім цього, судами попередніх інстанцій встановлено, що починаючи з лютого 1998р. (моменту набуття боржником права власності на спірне майно під час його приватизації) і до цього часу, право власності боржника на спірне майно не було оскаржено, в тому числі й у даній справі про банкрутство, а наявні в матеріалах справи № Б26-161/09 докази підтверджують, що спірне нерухоме майно - будівля поліклініки № 100 на підставі договору оренди впродовж тривалого часу перебувала в оренді у територіальної громади м. Кривого Рогу і використовувалась орендарем для розміщення в ній об`єкту комунальної власності амбулаторії № 3 комунальної установи "Центру первинної медико - санітарної допомоги              № 6" Криворізької міської ради, що в свою чергу підтверджує розпорядження боржником власним майном на законних підставах, яке ніким не оспорювалось…".
Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, позивачем - Криворізькою міською радою не доведено факту порушення прав територіальної громади м. Кривого Рогу відповідачем в зв`язку із передачею ним в процесі приватизації ОП "Криворізький завод гірничого машинобудування" будівлі поліклініки по вул. Халтуріна, 3 у м. Кривий Ріг. 
Враховуючи вищевикладене, Господарський суд Дніпропетровської області дійшов правомірного  та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у даній справі.  
Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, встановлений для захисту цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність становить три роки.
Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна даність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
Таким чином, оскільки права позивача не порушені, суд першої інстанції правомірно звернув увагу, що відсутні підстави для застосування позовної давності. 
Разом із тим, колегія суддів зазначає, що випадки передачі майна боржника у комунальну власність відповідних територіальних громад врегульовані частиною  першою статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній з 19.01.2013р. та аналогічні положення містяться і у Кодексі України з процедур банкрутства, введеного в дію з 21.10.2019р. (ч. 7 ст. 61 КУзПБ).
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не отримали свого підтвердження та не спростовують обставин, на які послався  місцевий господарський суд при винесені оскаржуваного рішення. Крім того, апеляційний суд погоджується з доводами, викладеними відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу. 
3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.
           3.5. Розподіл судових витрат.
          Судові витрати за подання апеляційної скарги на підставі ст. ст. 129, 282 ГПК України     у зв`язку з відмовою в її задоволенні покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу. 

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Криворізької міської ради - залишити без задоволення.
          Рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021р. у справі     № 904/3870/21  - залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено - 08.12.2021р.

          Головуючий суддя                                                                       І.О. Вечірко

          Суддя                                                                                          Л.М. Білецька    

          Суддя                                                                                          Ю.Б. Парусніков