Ухвала
 
08 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 761/4147/15-ц
провадження № 61-12069св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕД»,	
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року у складі колегії суддів: Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц., Яворського М. А.,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» 
(далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду з позовом 
до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕД» 
(далі - ТОВ «РЕД») про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 травня 
2015 року (у складі судді Волшина В. О.) позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено.
Визнано недійсним з моменту укладення попередній договір від 03 квітня 2007 року, укладений між ТОВ «РЕД» та ВАТ «Родовід Банк».
Визнано недійсним з моменту укладення договір оренди від 18 лютого 
2009 року, укладений між ТОВ «РЕД» та ВАТ «Родовід Банк».
Застосовано наслідки недійсності правочину за договором оренди 
від 18 лютого 2009 року, укладеного між ТОВ «РЕД» та ВАТ «Родовід Банк», стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 18 458 420,12 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2016 року (у складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Корчевного Г. В., Слободянюк С. В.) рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 травня 
2015 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних 
і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року (у складі колегії судді: Кузнєцова В. О., Ізмайлової Т. Л., Кадєтової О. В., Карпенко С. О., 
Мостової Г. І.) рішення Шевченківського районного суду міста Києва 
від 25 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва 
від 04 квітня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 
2020 року (у складі судді Саадулаєва А.І.) позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено.
Визнано недійсним з моменту укладення попередній договір від 03 квітня 2007 року, укладений між ТОВ «РЕД» та ВАТ «Родовід Банк».
Визнано недійсним з моменту укладення договір оренди від 18 лютого 
2009 року, укладений між ТОВ «РЕД» та ВАТ «Родовід Банк».
Застосовано наслідки недійсності правочину за договором оренди 
від 18 лютого 2009 року, укладеного між ТОВ «РЕД» та ВАТ «Родовід Банк», стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 18 458 420,12 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову 
ПАТ «Родовід Банк» відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У касаційній скарзі ПАТ «Родовід Банк» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Частиною першою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено до розгляду колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою 
статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» 
до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕД» про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. М. Фаловська	
 	С. Ю. Мартєв	
 	В. А. Стрільчук