УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №280/751/15-ц Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О. 
Категорія 84 Доповідач Коломієць О. С.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючої судді         Коломієць О.С, 
суддів                         Шевчук А.М, Талько О.Б.
за участю секретаря
судового засідання     Дяченко Ю.Ю. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №280/751/15 за скаргою Підприємства Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» на неправомірні дії начальника Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Желєзної Тетяни Сергіївни, заінтересована особа -  ОСОБА_1  щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження  
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2021 року, яка постановлена суддею Василенко Р.О. 

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року підприємство Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» (далі- ПКР «Кооперативний ринок») звернулося до суду із вказаною скаргою, на обґрунтування якої зазначило, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.05.2017 року у справі № 280/751/15-ц задоволено позов ПКР «Кооперативний ринок» та зобов`язано ОСОБА_1 звільнити торгівельні майданчики №178, 179, 186, 189 шляхом вивезення металевих кіосків за межі території ПКР «Кооперативний ринок». 
Постановою начальника Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби від 29.07.2019 ОСОБА_2 виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа закінчено. Вважає, що вказана постанова органу ДВС є неправомірною, не відповідає фактичним обставинам справи, порушує основні засади судочинства, принципи цивільного законодавства і права стягувача, а тому підлягає скасуванню.  Так, державним виконавцем в порушення положень статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» не виконано рішення суду без участі боржника та не здійснено заходів примусового виконання рішення суду. Державним виконавцем 26 березня 2019 року надіслано до поліції подання про вчинення боржником ОСОБА_1 кримінального правопорушення, однак вказаний факт не підтверджує неможливість здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду.
Також просив поновити йому строк звернення до суду із відповідною скаргою з тих підстав, що з моменту пред`явлення виконавчого листа до виконання і по даний час, стягувач правомірно очікував та всіляко сприяв виконанню даного рішення органом ДВС. Разом з тим, нещодавно стягувачу стало відомо про те, що Коростишівським відділом поліції було закрито кримінальне провадження про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Фактично офіційне повідомлення від Коростишівського РВ ДВС про припинення будь-яких виконавчих дій у даній справі, нами отримано лише 06 квітня 2021 року. Бездіяльність поліції щодо розслідування вищевказаного кримінального провадження та відсутність належних виконавчих дій органу ДВС призвели до неправомірного невиконання рішення Коростишівського районного суду та спричинили пропущення стягувачем десятиденного строку подачі скарги, оскільки останній мав правомірне очікування та покладався на сумлінне виконання своїх посадових обов`язків органами поліції та ДВС. З урахуванням вищевикладеного, ПКР «Кооперативний ринок» просило визнати вищевказані причини пропуску процесуального строку на оскарження дій державного виконавця Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби поважними та припинити порушення прав і свобод стягувача. 
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2021 рокускаргу задоволено. Визнано дії начальника Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Желєзної Т.С. про закінчення виконавчого провадження №54826388 від 29.07.2018 неправомірними. Скасовано постанову начальника Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Желєзної Т.С. про закінчення виконавчого провадження № 54826388 від 29.07.2018. Також суд прийшов до висновку про наявність підстав для поновлення стягувачу строку для подачі скарги.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, боржник ОСОБА_1  звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, яка постановлена з порушенням норм процесуального права, неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та неналежну оцінку наявних в матеріалах справи доказів, просив останню скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні скарги ПКР «Кооперативний ринок». Зокрема зазначає, що оскаржувану постанову на адресу підприємства було направлено державним виконавцем рекомендованим листом в день її винесення, про що свідчать наявні в матеріалах виконавчого провадження докази. Крім того, додатковими доказами того, що заявник вводить суд в оману відносно тієї обставини, що про оскаржувану постанову заявник дізнався лише 06.04.2020 року, є лист стягувача № 40 від 11 лютого 2020 року направлений на адресу боржника, судові рішення у справах № 906/471/19, 906/5558/20, в яких сам стягувач посилався на вказану постанову державного виконавця від 29.07.2019 про закінчення виконавчого провадження. Таким чином вважає, що строк звернення до суду з вказанню скаргою є пропущеним. 
У поданому відзиві на апеляційну скаргу ПКР «Кооперативний ринок» просило відмовити боржнику у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення стягувачу постанови про закінчення виконавчого провадження №54826388 від 29.07.2019 рекомендованим листом. При цьому, стягувач жодним чином не вводить суд в оману, оскільки в самому тексті скарги визнавав факт пропуску ним процесуального строку на оскарження постанови державного виконавця та керуючись ч.2 ст. 449 ЦПК України просив суд визнати причини пропуску строку поважними. Таким чином, не маючи на руках офіційного рішення у формі постанови державного виконавця, стягувач, який не будучи юридично обізнаним у процесуальних тонкощах процедури виконання судового рішення, не в повній мірі розумів її зміст і значення, а тому відповідно і не міг оскаржити таке рішення державного виконавця. 
Представник Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у поданому відзиві просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його апеляційної скарги на ухвалу суду. При цьому зазначає, що на підставі ухвали суду від 12 травня 2021 року, яка надійшла до відділу 20.05.2021, державним виконавцем 06 червня 2021 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.
В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 та його представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити. При цьому боржник зазначив, що про дату, час та місце розгляду справи він не був належним чином повідомлений, що позбавило його права на справедливий суд. 
Представник ПКР «Кооперативний ринок» та Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.
Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги,  суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Судом під час розгляду справи було встановлено, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.05.2017 року у справі № 280/751/15-ц задоволено позов ПКР «Кооперативний ринок» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати, неустойку за порушення строків виконання зобов`язань, а також зобов`язано ОСОБА_1 звільнити торгівельні майданчики № 178, 179, 186, 189 шляхом вивезення металевих кіосків за межі території ПКР «Кооперативний ринок».
Постановою начальника відділу Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Желєзною Т.С. від 05.10.2017 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №280/751/15-ц, виданого 20 вересня 2017 року.
29 липня 2019 року постановою начальника Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Желєзної Т.С. виконавче провадження закінчено на підставі п.11 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення суду виконати без участі боржника неможливо і державним виконавцем вжиті всі заходи передбачені ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».
Копії даної постанови у цей же день були направлені учасникам виконавчого провадження, про що свідчить лист державного виконавця № 8543 від 29 липня 2019 року.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений із поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Відповідно до частини п`ятої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчать про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 2-1441/10 (провадження № 61-17257св20).
За загальним правилом строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку на оскарження постанови державного виконавця, необхідно виходити з фактичних обставин справи, поведінки заявника та особливостей правозастосовчої практики з питань розгляду такої категорій справ. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій.
Так, вирішуючи питання про поновлення ПКР «Кооперативний ринок» строку на подання скарги на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що про винесену постанову державного виконавця підприємство дізналося лише 06 квітня 2021 року, коли отримало її копію. 
Однак, з поданих стягувачам до скарги доказів вбачається, що 31 березня 2021 року начальником відділу Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби за №5542 було направлено ПКР «Кооперативний ринок» повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Зі місту якого слідує, що начальник відділу розглянувши заяву ПКР «Кооперативний ринок» щодо примусового виконання виконавчого листа №280/751/15-ц, виданого 20 вересня 2017 року, прийняв рішення про повернення вказаного виконавчого документа без прийняття до виконання через те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочато знову, крім випадків, передбачених Законом. 
До даної постанови стягувачам був наданий конверт про направлення йому вказаного повідомлення та витяг з сайту Укрпошти про отримання рекомендованого повідомлення за №1250103142288 06 квітня 2021 року (а.с.12-14). Доказів того, що разом з даним повідомленням направлялась копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 липня 2019 року матеріали справи не містять. Крім того, звернення до виконавчої служби з виконавчим листом з вимогою про його повторне прийняття до виконання, свідчить про обізнаність скаржника з оскаржуваною постановою.
Таким чином, доказів того, що вказану постанову стягувач отримав лише 06 квіття 2021 року матеріали справи не містять. 
Посилання ПКР «Кооперативний ринок» про те, що матеріали виконавчого провадження не містять доказів направлення на адресу стягувача вказаної постанови рекомендованим листом з повідомленням є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. 
Крім того, під час розгляду справи було встановлено, що про наявність постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 липня 2019 року та про її зміст ПКР «Кооперативний ринок» дізналось ще у 2019 році, про що свідчать зміст судових рішень у справах № 906/558/20 та № 906/471/19 за позовами ПКР «Кооперативний ринок» до ОСОБА_1 , а також лист № 40 від 11.02.2020 року направлений ФОП ОСОБА_1 , в яких є посилання на вказану постанову та підстави закінчення виконавчого провадження. 
При цьому колегія суддів вважає за можливе прийняти до розгляду надані стороною боржника докази відповідно до ч.3 ст. 367 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 , справа у суді першої інстанції була розглянута за відсутності боржника. Будь-які докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи на час постановлення оскаржуваної ухвали матеріали справи не містять. Розглянувши справу за відсутності боржника, суд першої інстанції його правову позицію та доводи  не з`ясував і не забезпечив йому можливість обґрунтувати свої твердження та заперечення, що призвело до неповного з`ясування суттєвих обставин справи.
Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження стягувач дізнався лише 06 квітня 2021 року слід визнати безпідставним.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що стягувач не довів поважності причин пропуску строку на подання скарги.
Так звертаючись до суду із скаргою, ПКР «Кооперативний ринок» вказувало на те, що нещодавно йому стало відомо про закриття Коростишівським відділом поліції кримінального провадження про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Фактично офіційне повідомлення від Коростишівського РВ ДВС про припинення будь-яких виконавчих дій у даній справі, ними отримано лише 06 квітня 2021 року. Бездіяльність поліції щодо розслідування вищевказаного кримінального провадження та відсутність належних виконавчих дій органу ДВС призвели до неправомірного невиконання рішення Коростишівського районного суду та спричинили пропущення стягувачем десятиденного строку подачі скарги, оскільки останній мав правомірне очікування та покладався на сумлінне виконання своїх посадових обов`язків органами поліції та ДВС.
Однак колегія суддів вважає, що розслідування кримінального провадження та його закриття ніяким чином не перешкоджало стягувачу своєчасно звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження. Також колегія суддів вважає безпідставним посилання стягувача на ту обставину, що він є юридично необізнаним у процесуальних тонкощах процедури виконання судового рішення, оскільки ініціювання у вказаний час інших судових спорів до боржника спростовує вказане твердження стягувача. 
А тому вказані підстави не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку для подання скарги.
З огляду на викладене заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для подання скарги. 
Ухвала суду першої інстанції від 12 травня 2021 року підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_1 залишенню без розгляду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України зі стягувача на користь божника підлягає стягненню понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн. 
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення.
Скаргу Підприємства Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» на неправомірні дії начальника Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Желєзної Тетяни Сергіївни щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження - залишити без розгляду. 
Стягнути з Підприємства Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 06 грудня 2021 року.

Головуючий Судді