ПОСТАНОВА
Іменем України

24 листопада 2021 року 
Київ
справа №460/9427/20
адміністративне провадження № К/9901/32318/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді: Губської О.А.,  
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В., 
розглянув у письмовому провадженні в касаційній інстанції адміністративну справу № 460/9427/20

за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року (головуючий суддя - Зозуля Д.П.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року (колегія суддів: головуючий суддя Судова-Хомюк Н.М., судді Сеник Р.П., Хобор Р.Б.), 

ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1.          Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області, у якому просив:
1.1. визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області № 7 о/с від 16.11.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ згідно з пунктами 10 та 11    розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію»    та пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ;
1.2. поновити ОСОБА_1 капітана міліції на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області з 17.11.2020 та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу;
1.3. зобов`язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області, видати наказ про призначення капітана міліції, старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків  Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області ОСОБА_1 на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції, Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області у разі відповідності вимогам до поліцейського передбачених    Законом України «Про Національну поліцію»;
1.4. зобов`язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області вчинити дії, спрямовані на перевірку відповідності капітана міліції, старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області ОСОБА_1 вимогам до поліцейських;
1.5.  на підставі положень    статті 382 КАС України    зобов`язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області протягом місяця подати до суду звіт про виконання судового рішення в зобов`язальній частині.
2.  Позов обґрунтовано тим, що, на думку позивача, його було повторно незаконно звільнено з посади старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області через скорочення штатів, з порушенням пункті 10, 11 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Крім того, на думку позивача, рішення комісії Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо розгляду його кандидатури для зайняття посади в поліції, яким йому рекомендовано подати свою кандидатуру для участі у конкурсі є протиправним, оскільки підставою для участі в конкурсі має бути ініціатива позивача, якої ОСОБА_1 не виявляв.
ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року, позовні вимоги було задоволено частково:
3.1. визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області № 7 о/с від 16.11.2020 року в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ згідно з пунктами 10 та 11    розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію»    та пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ;
3.2. поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області з 17 листопада 2020 року;
3.3. стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області на користь ОСОБА_1  середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 17.11.2020 по 05.05.2021 в сумі 13090 (тринадцять тисяч дев`яносто) гривень 74 копійки, при виплаті якої нарахувати і виплати компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб;
3.4. зобов`язано    Головне управління Національної поліції в Рівненській області перевірити позивача на відповідність вимогам до поліцейських та розглянути його кандидатуру для зайняття вакантних посад у відповідності до вимог пунктів 9, 12, 13    Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», шляхом видання наказу з цього приводу.
3.5. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
3.6. Рішення суду в частині стягнення з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області на користь позивача середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 2323,80 грн., при виплаті якого здійснити нарахування і виплату компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб, та поновлення позивача на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління МВС України в Рівненській області з 17 листопада 2020 року     звернено до негайного виконання.
3.7. Стягнуто солідарно на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень Головного управління Національної поліції в Рівненській області та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області судові витрати на суму 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
3.8. Встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області у місячний строк з моменту набрання рішенням суду законної сили подати звіт про виконання даного рішення.
4. Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позовні вимоги в частині є підставними та обґрунтованими.
ІІІ. Касаційне оскарження
5. Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Головне управління Національної поліції у Рівненській області звернулось з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ці рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
6. Підставою звернення з касаційною скаргою позивач зазначив пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що, на думку відповідача, суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме: неправильно тлумачили пункти 9, 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення»  Закону України «Про Національну поліцію», без урахування висновків щодо застосування вказаної норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 640/6271/19,  у постанові від 11 червня 2020 року у справі № 821/303/17, у постанові від 05 березня 2020 року у справі № 826/26519/15, у постанові від 28 лютого 2020 року у справі № 0540/5961/18-а.
8. Відповідач зазначає, що, на думку позивача,  для подальшого працевлаштування на службі в органах Національної поліції достатньо лише його власного бажання та волевиявлення шляхом подання рапорту про звільнення за пунктом 64 «г» Положення № 114, у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) та заяви про прийом до Національної поліції. 
9. Однак, відповідач звертає увагу на те, що така позиція позивача є помилковою. Оскільки, відповідно до норм законодавства, працівник міліції, посада якого скорочена, може бути прийнятий на службу до поліції, за умови його відповідності поліцейським вимогам шляхом видання наказу про призначення за його згодою упродовж трьох місяців з дня опублікування Закону України «Про Національну поліцію» або шляхом проходження конкурсу. 
10. Головне управління Національної поліції у Рівненській області стверджує, що Верховний Суд у своїх рішеннях висловив висновок про помилковість посилання позивача на те, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.
11. Скаржник наголошує, що небажання особи брати участь у конкурсі на зміщення вакантних посад для служби у лавах Національної поліції за умови, що такий порядок вступу на службу в органах поліції передбачений нормами чинного законодавства, не може бути підставою для визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача та, відповідно, його поновлення на посаді. Відповідач вказує, що такі правові висновки відповідають правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2020 року (справа № 0540/5961/18-а) та постанові від 11 червня 2020 року (справа № 821/303/17).
12. Відповідач зазначає, що як у відзиві на позов, так і в апеляційній скарзі ним наводились посилання на зазначені постанови Верховного Суду із висновками щодо застосування  норми права ( а саме пунктів 9, 10 Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію») у подібних правовідносинах. Однак, судами попередніх інстанцій зазначені висновки не були взяті до уваги, а мотиви їх неврахування суди не навели.
13. Позивач надав відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність останньої, просить скаргу залишити без задоволення, рішення судів - без змін.
IV. Встановлені судами фактичні обставини справи
14.  ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 19 вересня 2005 року.
15. Наказом УМВС України в Рівненській області від 06 листопада 2015 року № 348 о/с згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI акону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів) з посади старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Рівненській області з 06 листопада 2015 року.
16. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №817/16/16, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано наказ начальника Управління МВС України в Рівненській області №348 о/с від 06 листопада 2015 року в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 з 06 листопада 2015 року з посади старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління МВС України в Рівненській області у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів).    Поновлено позивача на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління МВС України в Рівненській області з 06 листопада 2015 року.
17. Наказом УМВС України в Рівненській області від 23 квітня 2019 №1 о/с відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №817/16/16 поновлено капітана міліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління МВС України в Рівненській області з 06 листопада 2015 року.
18. Наказом Голови ліквідаційної комісії Управління МВС України в Рівненській області від 23 квітня 2019 року №2 о/с згідно з пунктами 10 та 11розділу    XI Закону України «Про Національну поліцію»    та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_1 (М-222391) звільнено з органів внутрішніх справі у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів) з посади старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Рівненській області з 23 квітня 2019 року.
19. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі №460/1190/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до УМВС України в Рівненській області, МВС України, ГУНП в Рівненській області задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області від 23 квітня 2019 року №2 о/с в частині звільнення старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області з 24 квітня 2019 року; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Рівненській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», у Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області та видати відповідний наказ з цього приводу.
20. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2020 року рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі №460/1190/19 скасовано в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Рівненській області видати відповідний наказ за наслідками розгляду кандидатури ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» у Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову в цій частині; в решті рішення суду залишено без змін.
21. На підставі вказаного рішення суду, наказом УМВС України в Рівненській області від 21 жовтня 2019 року № 5 о/с «По особовому складу» поновлено капітана міліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Рівненській області з 24 квітня 2019 року.
22. 25 лютого 2020 року відбулось засідання комісії ГУНП в Рівненській області, в порядок денний якого було включено питання про розгляд кандидатури ОСОБА_1 для прийняття на службу до ГУНП в Рівненській області відповідно до рішення суду у адміністративній справі №460/1190/19.
23. За наслідками розгляду даного питання комісією прийнято рішення рекомендувати ОСОБА_1 подати свою кандидатуру для участі в конкурсі на службу до Національної поліції на зайняття вакантної посади на загальних засадах. Вказане рішення оформлено протоколом № 44 від 25 лютого 2020 року.
24. Листом від 13 березня 2020 року №1553/116/01/26-2020 ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 повідомлено про прийняте рішення, роз`яснено умови та порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад в ГУНП в Рівненській області, запропоновано ОСОБА_1 подати свою кандидатуру для участі у конкурсі, а також запропоновано останньому в 3-денний термін з моменту отримання даного листа повідомити ГУНП про намір чи відсутність наміру прийняти участь у конкурсі. При цьому  позивача повідомлено про те, що у разі відмови від проходження конкурсу, або у разі неотримання відповіді у зазначений вище строк, ГУНП в Рівненській області вважатиме ОСОБА_1 таким, що відмовився від проходження служби в поліції.
25. 19 березня 2020 року на адресу ГУНП в Рівненській області надійшла відповідь позивача, зміст якої свідчить про те, що останній відмовляється брати участь у конкурсі, і продовжує наполягати на тому, щоб бути призначеним на посаду в ГУНП в Рівненській області без проходження конкурсу.
26. Наказом УМВС України в Рівненській області від 25 лютого 2020 року №2 о/с старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію».
27. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 року рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 року у справі №460/2337/20 скасовано, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Рівненській області № 2 о/с від 25.02.2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Поновлено позивача на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області з 26 лютого 2020 року. Зобов`язано УМВС України в Рівненській області нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 лютого 2020 року по 20 жовтня 2020 року. В задоволенні решти позову відмовлено.
28. На підставі вказаного рішення суду, наказом УМВС України в Рівненській області від 10 листопада 2020 року № 6 о/с «По особовому складу» поновлено капітана міліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Рівненській області з 26 лютого 2020 року.
29.  На виконання Окремої ухвали суду від 23 жовтня 2020 у справі № 460/1190/19 ГУ НП в Рівненській області листом № 5873/116/01/26-2020 від 12 листопада 2020 було запропоновано позивачу п`ять вакантних посад дільничних офіцерів поліції, повідомлено про оголошення конкурсу на зазначені посади, визначено строк прийому документів до 26 листопада 2020 року.
30.  Рапортом від 17 листопада 2020 позивач дав згоду на пропозицію зайняти посаду дільничного офіцера поліції Березнівського ВП ГУ НП в Рівненській області та просив видати наказ про призначення його відповідно до пункту 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» на відповідну посаду і повідомити належним чином про дату виходу на службу.
31. Наказом УМВС України в Рівненській області від 16.11.2020 року № 7 о/с старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію».
32. Листом ГУ НП в Рівненській області № 22/26/01-2021 від 26 січня 2021 повідомлено позивача, що оскільки він не скористався своїм правом на подачу відповідних документів на прийняття участі у конкурсі, то посада дільничного офіцера поліції Березнівського ВП ГУ НП в Рівненській області була укомплектована одним із переможців конкурсу.
33. Вважаючи наказ УМВС України в Рівненській області від 16 листопада 2020 року № 7 о/с протиправним та таким, що порушує право позивача на працю, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
34. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
35. Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
36. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
37.  За приписами статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
38. Відповідно до частини першої    статті 5 КАС України    кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
39. Частинами першою, другою, шостою статті 43 Конституції України визначено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
40. Згідно з частиною другою    статті 55 Конституції України    кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
41. Відповідно до    статті 51    Кодексу Законів про працю України    (далі -    КЗпП України) держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, у тому числі, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
42. Згідно зі статтею 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або у разі незаконного переведення на іншу роботу , у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника , прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
43.  Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов?язки регулюється Законом України "Про міліцію", в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин.
44.  Відповідно до статті 18 вказаного Закону, порядок та умови проходження служби в міліції регламентується Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.
45. Згідно з пунктом 8 Положення № 114, дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема, у зв?язку зі скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі.
46. Пунктом 10 Положення № 114 встановлено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов`язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов?язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.
47. Згідно із пунктом 24 Положення № 144, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов?язків, але не більш як за один рік.
48. Пунктом 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.
49. Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. 
50. Особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.
51. Пунктом 11 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до   "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону. 
VI. Позиція Верховного Суду
52. Відповідно до частин першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та/або апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
53. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
54. Підставою звернення з касаційною скаргою відповідач зазначив пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
55. Судами попередніх інстанцій встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям відповідачем наказу від 16 листопада 2020 року № 7 о/с про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про національну поліцію» та пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
56. Переглядаючи рішення судів попередніх інстанцій та вирішуючи питання щодо правильності застосування цими судами норм чинного законодавства, Верховний Суд виходить з такого.
57. Закон України «Про міліцію» втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію», який набрав чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) частини сьомої статті 15 та частини п`ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року ( п.1 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію»).
58. За таких обставин, приписами пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визначено особливості перехідного періоду реформування органів внутрішніх справ та процедуру звільнення працівників міліції.
59. Законом України «Про Національну поліцію» передбачено тримісячний термін з дня його опублікування для прийняття на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення, за згодою працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в органах поліції, чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.
60. Вказані приписи чинного законодавства жодним чином не вказують на наявність обов`язку відповідного органу МВС України чи новоствореного органу Національної поліції прийняти на службу до поліції працівника міліції саме шляхом видання наказу про його призначення за згодою такого працівника.
61. Підпунктом "г" пункту 64 Положення №114 визначено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів         - при відсутності можливості подальшого використання на службі.
62.          Суди попередніх інстанцій встановили, що, на думку ОСОБА_1 , для подальшого працевлаштування на службі в органах Національної поліції достатньо лише його власного бажання та волевиявлення шляхом подання рапорту (заяви) про надання згоди обійняти одну із запропонованих йому посад в ГУНП в Рівненській області.
63. Верховний Суд вважає, що така позиція ОСОБА_1 є помилковою, з огляду на таке.
64.          Виходячи з наведених вище норм законодавства, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених Законом України «Про Національну поліцію», упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.
65. Проте, такий рапорт упродовж трьох місяців позивач не подав. У подальшому на законодавчому рівні визначено інший порядок прийняття на службу до поліції - виключно на конкурсній основі.
66. Виходячи з наведеного, якщо особа не подала заяви (рапорту) про участь в конкурсі на зайняття певної посади, виникають підстави для застосування пункту 10      Розділу XI Закону України "Про Національну поліцію"      щодо звільнення особи за скороченням штатів.
67. Як встановлено матеріалами справи, на виконання окремої ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року у справі 460/1190/19 листом ГУНП в Рівненській області від 12 листопада 2020 року позивачу було запропоновано п`ять наявних вакантних посад дільничних інспекторів поліції в ГУНП в Рівненській області, та повідомлено ОСОБА_1 про те, що він може подати відповідний перелік документів для участі у конкурсі на вказані посади до 26 листопада 2020 року. 17 листопада 2020 року на адресу ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт (заява) ОСОБА_1 про те, що він надає згоду на зайняття посади дільничного офіцера поліції Березнівського ВП ГУНП в Рівненській області та просить повідомити його про дату виходу на службу.
68. Однак документів для участі у конкурсі на службу в поліції, передбачених статтею 54 Закону України «Про Національну поліцію», у визначений строк ОСОБА_1 не подавав. Листом від 26 січня 2021 року № 22/26/01-2021 ГУНП в Рівненській області повідомило ОСОБА_1 про те, що оскільки він не скористався своїм правом на подачу відповідних документів та прийняття участі у конкурсі, відповідно участь у конкурсі не прийняв, посада дільничого інспектора поліції Березнівського ВП ГУНП в Рівненській області укомплектована одним із переможців конкурсу.
69.  Слід зауважити, що Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року по справі № 640/6271/19 сформулював правову позицію, відповідно до якої самого лише бажання працівника міліції продовжити службу в органах поліції, відповідно до приписів чинного законодавства України не достатньо, оскільки питання реалізації одного з двох способів (видання наказу за згодою чи шляхом проведення конкурсу) прийняття працівника міліції на службу до органів поліції належало до виключної дискреції керівництва такого працівника міліції.
70. У відзиві на касаційну скаргу позивач стверджує, що відповідач у своїй касаційній скарзі не повністю відобразив обставини справи, а саме: не вказав про існування ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року, в якій судом було встановлено спосіб і порядок виконання рішення суду по справі № 460/1190/19. 
71. Однак, суди попередніх інстанцій встановили, що Головним управлінням Національної поліції у  Рівненській області на адресу позивача був надісланий лист, в якому роз`яснено, що питання щодо прийняття на службу у поліцію осіб, які виявили бажання набути статусу поліцейського, урегульоване розділом VI Закону України «Про Національну поліцію» та Типовим порядком проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, затвердженого наказом МВС України від 25 грудня 2015 року № 1631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України  14 січня 2016 року за № 50/28180. Враховуючи вимоги НПУ, перевірка кандидатури на відповідність вимогам до поліцейських можлива лише у разі проходження особою конкурсу на службу до поліції, процедура якого передбачена Законом України «Про Національну поліцію» та Типовим порядком проведення конкурсу.
72. При цьому, Верховний Суд вважає безпідставним посилання судів попередніх інстанцій на викладену в рішенні Верховного Суду України від 28 жовтня 2014 року (справа № 21-484а14) правову позицію, оскільки вона стосується правовідносин, що існували до прийняття Закону України «Про Національну поліцію», який є спеціальним нормативно-правовим актом для предмету спору у цій справі.
73. Верховний Суд зазначає, що позивач не скористався своїм правом бути прийнятим на службу в поліцію у встановленому Законом України «Про Національну поліцію» порядку - шляхом проходження конкурсу. Крім того, суди попередніх інстанцій встановили, що у спірних правовідносинах, позивач об`єктивно мав можливість реалізувати своє право на працю в органах поліції шляхом участі у конкурсах на заміщення посад і свідомо не скористався нею з власної волі. Натомість, суди встановили, що ОСОБА_1 помилково вважає новостворену Національну поліцію правонаступником міліції і такою, що зобов`язана прийняти позивача на службу лише на підставі його бажання про це.
74. З огляду на це, Верховний Суд зазначає, що небажання особи брати участь у конкурсі на заміщення вакантних посад для служби у лавах Національної поліції за умови, що такий порядок вступу на службу в органах поліції передбачений нормами чинного законодавства, не може бути підставою для визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача та, відповідно, для його поновлення на посаді.
75. Такі правові висновки Суду відповідають правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2020 року (справа №0540/5961/18-а) та постанові від 11 червня 2020 року (справа № 821/303/17).
76. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку щодо правомірності звільнення позивача на підставі пунктів 10, 11 розділу XI  Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, та, відповідно, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про скасування наказу від 16 листопада 2020 року № 7 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ, про поновлення його на цій посаді, та про стягнення коштів на його користь за час вимушеного прогулу за період з 17 листопада 2020 року по 05 травня 2021 року в розмірі 13 090 грн., а також про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Рівненській області провести перевірку ОСОБА_1 на відповідність вимогам до поліцейських та розглянути його кандидатуру для зайняття вакантних посад.
77. Таким чином, протилежні висновки судів попередніх інстанцій не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.
Висновок за результатами розгляду касаційної скарги
78. Отже, доводи касаційної скарги, які були підставою відкриття касаційного провадження, знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду.
79. За цих обставин Верховний Суд доходить висновку про те, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкових висновків про протиправність оскаржуваного наказу, не врахувавши, що позивач не скористався правом бути прийнятим на службу в поліцію шляхом проходження конкурсу.
80. Отже, Верховний Суд вважає помилковими рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позову.
81. Статтею 351 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
82. Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
83. Таким чином, відповідно до повноважень, наданих статтею 349 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд вважає необхідним скасувати вказані судові рішення в частині задоволення позовних вимог з ухваленням нового судового рішення. В іншій частині оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін.
84.  Отже, касаційна скарга підлягає задоволенню частково.
VIІ. Судові витрати
З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Рівненській області задовольнити частково.
2. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі № 460/9427/20 в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішенняпро відмову у задоволенні вимог у цій частині.
4. В іншій частині рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року  у справі № 460/9427/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	О.В. Калашнікова