Ухвала
Іменем України
26 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 758/9350/19
провадження № 61-18275ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Нечитайленко Олександр Володимирович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Моя оселя» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргамак», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ситницька Таміла Олександрівна, державний реєстратор Комунального підприємства «Київжитлоспецекслуатація» Примушко Олександр Григорович, про визнання права власності та скасування реєстрації,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Моя оселя» (далі - ТОВ «Агенство нерухомості «Моя оселя») звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргамак» (далі - ТОВ «Аргамак»), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ситницька Т. О., державний реєстратор Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» Примушко О. Г., про визнання права власності та скасування державної реєстрації.
На обґрунтування позову посилалося на таке. 20 квітня 2017 року між ТОВ «Аргамак» та ТОВ «Агенство нерухомості «Моя оселя» укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З. М. за № 506, відповідно до умов якого ТОВ «Агенство нерухомості «Моя оселя» набуло у власність нежитлову будівлю літера «К» загальною площею 368,9 кв. м, на АДРЕСА_1 . На підставі вказаного договору приватним нотаріусом прийнято рішення № 34862999 від 20 квітня 2017 року про державну реєстрацію права власності на вказане майно за ТОВ «Агенство нерухомості «Моя оселя».
25 вересня 2017 року Міністерством юстиції України видано наказ № 3047/5, яким, серед іншого, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 квітня 2017 року № 34862999 та від 01 вересня 2017 року № 36873695, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З. М., що стосуються спірного майна.
Надалі право власності на зазначену нежитлову будівлю зареєстровано за ОСОБА_2 , який 22 грудня 2017 року подарував 1/2 частку вказаного майна ОСОБА_3 
22 грудня 2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договір іпотеки № 758, відповідно до умов якого нежилу будівлю літера «К», загальною площею 368,9 кв. м, на АДРЕСА_1 передано в іпотеку ОСОБА_4 на забезпечення укладеного ним з ОСОБА_3 договору позики.
На думку позивача, оспорювані у цій справі реєстраційні дії щодо спірного майна проведені внаслідок прийняття Міністерством юстиції України незаконного наказу від 26 вересня 2017 року № 3047/5, тому підлягають скасуванню.
Позивач просив визнати за ним право власності на нежитлову будівлю літера «К», загальною площею 368,9 кв. м, на АДРЕСА_1 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 27 вересня 2017 року № 22558034, внесений на підставі рішення державного реєстратора Примушко О. Г. від 27 вересня 2017 року № 37304900, про державну реєстрацію права власності на спірну нежитлову будівлю за ОСОБА_2 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 22 грудня 2017 року № 24120465, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ситницькою Т. О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 грудня 2017 року (індексний номер 38919486), про державну реєстрацію права власності на 1/2 частки вказаної нежитлової будівлі за ОСОБА_3 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 22 грудня 2017 року № 24122235, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ситницькою Т. О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 грудня 2017 року (індексний номер 38926917) за договором іпотеки нежилої будівлі від 22 грудня 2017 року № 758; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 22 грудня 2017 року № 24123390, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ситницької Т. О., про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 38928350).
У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя», ТОВ «Аргамак» із зустрічним позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20 квітня 2017 року, укладений між ТОВ «Аргамак» та ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя», предметом якого є нежитлова будівля літера «К», загальною площею 368,9 кв. м, на АДРЕСА_1 .
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року прийнято відмову ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя» від позову. Закрито провадження у справі в частині вимог за позовом ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя» до ТОВ «Аргамак», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерства юстиції України про визнання права власності та скасування державної реєстрації. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя», ТОВ «Аргамак» про визнання недійсним договору купівлі-продажу повернуто позивачу за зустрічним позовом.
Закриваючи провадження у справі за первісним позовом, суд першої інстанції виходив з подання ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя» заяви про відмову від позову та закриття провадження у справі. Суд зазначив, що право позивача відмовитись від позову передбачено пунктом 1 частини другої статті 49 та частиною першою статті 206 ЦПК України. Місцевий суд врахував, що заява про відмову від позову, посвідчена 27 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К. С. за № 755, містить печатку ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя» та підписана ОСОБА_5 , який на час розгляду справи за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є директором цього товариства.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначав, шо через неправомірні реєстраційні дії його було виключено зі складу учасників ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя». Його частку у статутному капіталі у розмірі 100 % було відчужено на підставі договору купівлі-продажу, який він не укладав та не підписував. 14 лютого 2020 року було створено ТОВ «Моліфар», директором якого є ОСОБА_5 , який викупив корпоративні права ТОВ «Аграмак» та ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя», і надалі, діючи в інтересах відповідачів, відмовився від позову у цій справі. Вважав, що рішення суду, яке буде ухвалено у цій справі, може вплинути на його права чи обов`язки, зокрема в частині можливості втрати майна у вигляді 100 % корпоративних прав ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя», як його учасника, яке є власником спірної будівлі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року у цій справі закрито.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не довів жодними належними та допустимими доказами ту обставину, що оскаржуваною ухвалою суду першій інстанції вирішено питання про його права та інтереси. Право відмови від позову впливає виключно на неможливість позивача звертатися надалі до суду з таким же позовом.
У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Нечитайленко О. В., на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення, які будуть ухвалені у цій справі, можуть вплинути на права чи обов`язки ОСОБА_1 , зокрема в частині можливості втрати ним майна у вигляді 100 % корпоративних прав у ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя», як його учасника, який є власником будівлі, літера «К», загальною площею 368,90 кв. м, що на АДРЕСА_1 .
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про незаконність та неправильність судового рішення.
Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.
Встановлено, що у липні 2019 року ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя», від імені якого виступав директор Бельченко О. М., звернулось із позовом до ТОВ «Аргамак», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ситницька Т. О., державний реєстратор Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» Примушко О. Г., про визнання права власності та скасування державної реєстрації.
14 листопада 2019 року ОСОБА_1 , посилаючись на те, що він є учасником ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя», вважаючи, що вирішення спору у цій справі може вплинути на його права та обов`язки, подав до суду першої інстанції заяву про залучення його до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Встановлено, що на посаду директора ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя» з 04 березня 2020 року призначено ОСОБА_5 , який є також директором ТОВ «Аргамак».
30 березня 2020 року ОСОБА_5 як представник ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя» подав заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К. С. 27 березня 2020 року за реєстровим № 755.
ОСОБА_1 , який не є учасником справи, проте вважає що ухвала Подільського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року суду порушує його права, оскаржив її в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання про те, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків заявника, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами ту обставину, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції вирішено питання про його права та інтереси. Крім того, право відмови від позову належить до процесуальних прав позивача, а наслідки такої відмови від позову впливають лише на неможливість позивача звертатися в подальшому до суду з тотожним позовом.
З таким висновком погоджується й Верховний Суд з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
За змістом частини другої статі 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Отже, законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.
Рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного суду від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц (провадження № 61-13912св20), від 29 червня 2021 року у справі № 201/751/14-ц (провадження № 61-1490св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 529/690/18 (провадження № 61-6006св21) та від 02 листопада 2021 року у справі № 314/5611/1 (провадження № 61-3829св21).
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи впливає оскаржуване судове рішення безпосередньо на права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.
У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження 
№ 61-41547сво18) зроблено висновок про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.
Апеляційний суд у цій справі, на виконання вимог процесуального закону, відкрив апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  та встановивши, що скаржник не довів належними та допустимими доказами ту обставину, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції вирішено питання про його права та інтереси, право відмови від позову належить до процесуальних прав позивача, а наслідки такої відмови від позову впливають лише на неможливість позивача звертатися надалі до суду з тотожним позовом, дійшов правильного висновку про те, що у цій справі не вирішувалось питання про права, свободи, інтереси або обов`язки заявника, а тому дійшов правильного висновку про закриття апеляційного провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
Доводи касаційної скарги фактично зводяться до непогодження із протоколом засідання загальних зборів учасників від 16 лютого 2018 року, яким змінено його, як учасника ТОВ «Агентство нерухомості «Моя оселя» на невідому йому особу ОСОБА_6 , що по суті не є предметом розгляду у цій справі, а отже, є необґрунтованими та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для закриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою. 
Доводи заявника також зводяться до власного тлумачення норм процесуального права та непогодження з усталеною судовою практикою у подібних правовідносинах.
Таким чином, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Нечитайленко О. В., необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Керуючись частиною четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Нечитайленко Олександр Володимирович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Моя оселя» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргамак», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ситницька Таміла Олександрівна, державний реєстратор Комунального підприємства «Київжитлоспецекслуатація» Примушко Олександр Григорович,  про визнання права власності та скасування реєстрації відмовити. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             В. В. Яремко
                                                                                                                        А. С. Олійник
                                                                                                                        С. О. Погрібний