ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/19164/16                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є.,  Собківа Я.М.,  за участю секретаря: Зуєнка Д.П., розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну  скаргу  ОСОБА_1   на рішення  Окружного адміністративного суду  м. Києва від 31  травня 2021  року  в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Шевченка Олександра Володимировича про зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 у  грудні 2016 року  звернулася до суду з позовною заявою,  в якій просила:
- зобов`язати відповідача включити позивача до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з розрахунковою сумою відшкодування 200 000,00 грн:
- зобов`язати відповідача включити позивача до акцептованого реєстру кредиторів публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" з вимогами у сумі: 153 292,40 грн.                    
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "КБ "Хрещатик" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.09.2015 № 761/25196/14-ц, на думку позивача, підтверджено факт існування зобов`язань ПАТ "КБ "Хрещатик" перед позивачем щодо повернення банківського вкладу за укладеним між ними депозитними договорами.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2017 залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 в задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивував своє рішення тим, що на рахунку позивача, відкритому в ПАТ "КБ "Хрещатик", відсутні кошти, тобто відсутній вклад в банку, а тому у відповідача не виникало обов`язку щодо включення інформації про позивача до переліку вкладників ПАТ "КБ "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та до акцептованих вимог кредиторів.
Постановою Верховного Суду від 24.04.2019 скасовані постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2017 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017, справу №826/19164/16 в частині позовних вимог про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ    "Комерційний банк "Хрещатик" включити позивача до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Провадження у адміністративній справі №826/19164/16 в частині позовних вимог про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ    "Комерційний банк "Хрещатик" включити позивача до Реєстру акцептованих вимог кредиторів - закрито та роз`яснено позивачу право на звернення з вказаними позовними вимогами до суду в порядку цивільного судочинства.
Верховний Суд, ухвалюючи постанову в частині направлення справи на новий розгляд, дійшов висновку, що    судами попередніх інстанцій залишились нез`ясованими обставини щодо дійсної наявності/відсутності коштів на рахунках позивача.                
Рішенням  Окружного адміністративного суду м. Києва від 17  серпня  2021 року  в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки  на рахунку позивача, відкритому в ПАТ «КБ «Хрещатик», відсутні кошти, тобто відсутній вклад в банку, то правові підстави до зобов`язання відповідача включити інформацію про позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відсутні.
Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,  позивач зазначає, що суд першої інстанції  не дослідив  обставини внесення позивачем грошових коштів на депозитні рахунки та їх зняття, а також розміри залишків тощо. Крім того, судом не враховані обставини, які свідчать про те, що саме протиправні дії працівників банку призвели до відсутності грошових коштів на рахунках позивача. Доказом цього є факт звернення керівництва банку до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо відкриття кримінального провадження про притягнення винних осіб до відповідальності та відшкодування збитків вкладникам.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у письмових поясненнях до апеляційної скарги вказав, що ПАТ    "Комерційний банк "Хрещатик" припинено як юридичну особу без правонаступництва, тому провадження у цій справі відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі - КАС України) має бути закрите.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна  скарга  не підлягає  задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи,  між позивачем та ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» укладені наступні депозитні договори: договір №313/2013-222 банківського вкладу «Оберіг» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (12 місяців) від 28.02.2013 на суму: 400 000,00 грн строком з 28.02.2013 по 28.02.2014, по закінченню дії якого позивач отримав кошти в сумі: 200 000,00 грн, другу частину в розмірі: 200 000,00 грн (без внесення готівки через касу ПАТ "КБ "Хрещатик") поклав на депозитний рахунок за договором №222D-493285 банківського вкладу «Думай про весну» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (14 місяців) від 28.02.2014    під 21,5% річних терміном до 28.04.2015.
Крім того, батьком позивача ОСОБА_2 , майно якого після смерті успадкував позивач, з відповідачем 28.02.2013 укладено договір №315/2013-222 банківського вкладу «Оберіг» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (12 місяців) на суму: 200 000,00 грн.
Однак, під час оформлення спадщини виявилось, що сума залишку на депозитному рахунку за договором №315/2013-222 складає: 50 000,00 грн, водночас враховуючи технічну помилку щодо перерахування суми коштів з депозитного рахунку по договору №315/2013-222, між сторонами укладено договір №222D-452032 банківського вкладу «Новорічні обійми» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів від 03.12.2013 на суму: 150 000,00 грн під 19,9% річних строком до 03.02.2015.
У грудні 2013 року позивач отримав грошові кошти у сумі: 50000,00 грн, які обліковувались на депозитному рахунку за договором №315/2013-222, та після закінчення строку дії договору №222D-493285 - суму вкладу в розмірі: 100 000,00 грн.
Інших сум, залишку вкладу за договором №222D-493285 у розмірі:100 000,00 грн та 150 000,00 грн  за договором №222D-452032 позивач не отримав, як і процентів за користування зазначеними коштами.
Відмова у видачі зазначених грошових коштів мотивована тим, що у відповідача    обліковувався на суму лише 100 000,0 грн, а не 200 000,0 грн, а договору №222D-452032 взагалі не існує.
Оскільки, відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання за договорами, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх прав.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.09.2015    (справа № 761/25196/14-ц) позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення   заборгованості за договором №222D-493285 від 28 лютого 2014р. у розмірі суми вкладу 100000,00 грн та нарахованих процентів - 22795,89 грн; за договором №222D-452032 від 03 грудня 2013р.у розмірі суми вкладу 150000,00 грн. та нарахованих процентів - 31649,18 грн.
Матеріали справи свідчать, що на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (http://www.fg.gov.ua) стосовно ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" розміщено наступну інформацію.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРІЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРІЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені  статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку І.І. строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно.
Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21.04.2016 № 560 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з 05.05.2016 до 04.06.2016 включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. з 05.05.2016 до 04.06.2016 включно.
Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.06.2016 № 913, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» з 06.06.2016 до 05.06.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені, зокрема, статтями  37,  38,  47-52,  521,  53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному  Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку І.І. на два роки з 06.06.2016 до 05.06.2018 включно.
На підставі викладеного, позивач 22.04.2016 звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича із заявою про включення до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
01.06.2016 позивач отримав відповідь відповідача № 41/2-10-2357 від 20.05.2016, згідно з якою у ПАТ "КБ "Хрещатик" не обліковується заборгованість перед позивачем за договорами від 28.02.2013 № 313/2013-222, від 28.02.2013 № 315/2013-222, а отже у відповідача відсутні правові підстави для включення цих вимог у сумі 138 187,18 грн. та 207 280,77 грн. до реєстру вкладників на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
24.06.2016 позивач звернулася до відповідача із заявою про включення її вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів, однак, 05.09.2016, позивачем було отримано відповідь уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича № 41/3-12-8134 від 02.09.2016, згідно з якою у ПАТ "КБ "Хрещатик" договори банківського вкладу від 28.02.2013 № 313/2013-222, від 28.02.2013 № 315/2013-222 як діючі не обліковуються та залишки на цих вкладних рахунках відсутні, заява про включення відповідача до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "КБ "Хрещатик" підлягає відхиленню.
Позивач, не погоджуючись з такою позицією, звернулася з відповідним позовом до суду
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема,  Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин;  Закон № 4452-VI).
Частиною першою  статті 3 Закону № 4452-VI  визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини першої  статті 26 Закону № 4452-VI  Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.
Згідно з положеннями  статті 27 Закону № 4452-VI  уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього  Закону  та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченої  Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25).
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього  Закону  системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.
Отже,  Закон № 4452-VI  пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн.; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
Водночас, підставою для поширення на особу гарантій, передбачених  Законом №4452-VI  щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи.
Колегія суддів зауважує, що поширення на грошові кошти, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника), режиму права власності підтверджується положеннями статей  1058,  1066 ЦК України  та статей 8, 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», відповідно до яких, зокрема, власник рахунку має право у будь-який час розпоряджатися коштами, які перебувають на такому рахунку на умовах та у порядку, встановленому Законом та договором.
Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (частина перша  статті 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому  законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.
Постановою Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492  затверджено Інструкцію про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, згідно з п.10.1 якої на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.
Крім того, за приписами п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій юридичними та фізичними особами, затвердженого  постановою НБУ від 3 грудня 2003 року № 516, залучення банком вкладів (депозитів)    юридичних і фізичних осіб підтверджується:
договором банківського рахунку;
договором банківського вкладу (депозиту)    з    видачею    ощадної    книжки;
договором банківського вкладу (депозиту) з    видачею    ощадного (депозитного) сертифіката;
договором банківського вкладу    (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам,    установленим  законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.
У той же час, відповідно до відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої  статті 2 Закону №4452-VI  вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Відповідно до частини першої  статті 26 Закону №4452-VI  Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.
Отже, обов`язковою умовою для отримання гарантованого відшкодування коштів за вкладами в банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є наявність договору, укладеного з банком, відкриття вкладнику рахунку в банку та існування вкладу (коштів) на такому рахунку.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої  статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  Фонд не відшкодовує кошти за вкладом у розмірі менше 10 гривень.
Як зазначалось, Верховний Суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанції у цій справі та направляючи справу на новий розгляд у відповідній частині, зазначив, що судами залишились нез`ясованими обставини щодо дійсної наявності/відсутності коштів на рахунках позивача.
З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2013 року  між  ПАТ «КБ «Хрещатик» та позивачем    укладено депозитний договір за №313/2013-222 «Оберіг», відповідно до якого, позивач внесла на депозитний рахунок, відкритий на її ім`я, кошти в сумі: 400000,00 грн, терміном до 28.02.2014, під 19,75% річних.
28.02.2014 позивач отримала 200000,00 грн, а іншу частину вкладу в сумі 200000,00 грн переоформила на новий депозитний вклад,  уклавши новий договір банківського вкладу «Думай про весну» за №222D-493285 від 28.02.2014 на термін до 28.04.2015 (14 місяців) під 21,5% річних.
Крім того, 28.02.2013 позивач від імені її батька ОСОБА_2 уклала депозитний договір «Оберіг» за №315/2013-222 на суму: 200,000,00 грн на термін до 28.02.2014 під 19,75% річних.
У зв`язку із закінченням дії договору №315/2013-222, позивачка, яка успадкувала указаний вклад, отримала частину цього вкладу, у розмірі: 50000,00 грн, а також відсотки за цим договором у сумі 3222 грн 67 коп.
На звернення позивача до відповідача про добровільне виконання депозитних договорів та повернення вкладних сум разом з відсотками, Банк надіслав позивачу відповідь (лист від 01.07.2014 № 41/3-12/3633), згідно якої слідує, що  з рахунку банківського вкладу, відкритого згідно з договором №284/2013-222 частково достроково вилучено кошти у сумі: 150000,00  грн через касу банку. Після закінчення терміну дії цього договору 21.03.2014 позивачу видано через касу банку 50000,00 грн.  Крім того, з рахунку банківського вкладу, відкритого за договором №313/2013-222, на підставі заяв про дострокове часткове повернення вкладу вилучались кошти: 05.04.2013 в сумі: 50000,00 грн та 22.04.2014 в сумі: 250000,00 грн. У зв`язку із закінченням терміну дії договору №313/2013-222 залишок вкладу в сумі: 100000,00  грн переоформлено через касу банку на новий вклад згідно з договором №222D-493285, який є чинним. Сума цього вкладу у договорі №222D-493285 від 28.02.2014 зазначена в сумі: 200000,00 грн, однак у банку відсутні документи про внесення позивачкою цієї суми на вкладний рахунок.
Суд першої інстанції під час нового розгляду встановив, що сторони не надали жодних документів, які б підтверджували наявність або відсутність коштів на вкладних рахунках позивача. Відповідні докази також не надані до суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки    в матеріалах справи відсутні докази внесення готівкових коштів на вкладні депозитні рахунки, то встановлені в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 08.09.2015 у справі № 761/25196/14-ц, яке набрало законної сили 19.09.2015, обставини щодо не виконання ПАТ «КБ «Хрещатик» зобов`язань з повернення сум вкладів після закінчення терміну дії договорів №222D-493285, №222D-452032 не можуть бути прийняті до уваги.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що Шевченківський районний суд м. Києва у рішенні від 08.09.2015  у  справі № 761/25196/14-ц, зазначив, що оскільки позивач на виконання умов договору №222D-493285 (терміном дії до 28 квітня 2015р.) сплатив банку 100000,00 грн (квитанція від 28 лютого 2014р.) та після закінчення строку дії договору №222D-493285 отримав ці кошти, то підстави для стягнення невиплаченої суми вкладу на суму: 100000,00 грн та нарахованих процентів відсутні. Також суд вказав на відсутність підстав для стягнення заборгованості за договором №222D-452032 від 03 грудня 2013р. у розмірі суми вкладу 150000,00 грн та нарахованих процентів - 31649,18 грн, оскільки факт укладення такого договору під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження.
Крім того, у цьому рішенні судом зазначено, що висновки експертів №578/тдд від 15 січня 2015р., №579/тдд від 15 січня 2015 року, №576/тдд від 11 грудня 2014р. та №577/тдд від 12 грудня 2014 року, складені за результатами проведення відповідних експертиз в межах досудового розслідування кримінального провадження, не можуть підтверджувати факт внесення грошових коштів позивачем за договорами №222D-493285 та №222D-452032 згідно з наведеними нормами  Закону  та правової позиції Верховного суду України, викладеної у справі №6-118цс14 від 29 жовтня 2014р.
Отже, враховуючи, що на рахунку позивача, відкритому в ПАТ «КБ «Хрещатик», відсутні кошти, тобто відсутній вклад в банку, то правових підстав для зобов`язання відповідача включити інформацію про позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, немає.
Посилання скаржника на рішення  Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року,  яке залишене без змін постановою Апеляційного суду м. Києва  від 18 липня 2018 року, у справі 761/29409/15-ц   за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» про повернення банківських вкладів: за депозитним договором №315 від 28.02.2014 вкладну суму: 150000,00 грн з відсотками у сумі: 42611 грн 30 коп.; за депозитним договором №313/2013-222 від 28.02.2013 вкладну суму: 100000,00 грн та відсотки у сумі 28407 грн 56 коп., у якому встановлені обставини щодо прийняття банком грошових коштів за умовами договорів   № 222D-493285, № 222D-452032, колегія суддів відхиляє, оскільки у матеріалах справи, яка розглядається, відсутні докази які б підтверджували наявність або відсутність коштів на вкладних рахунках позивача 
Щодо аргументу скаржника про те, що протиправні дії працівників банку призвели до відсутності грошових коштів на рахунках позивача, про що свідчить факт звернення керівництва банку до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо відкриття кримінального провадження про притягнення винних осіб до відповідальності та відшкодування збитків вкладникам, колегія суддів зазначає таке.
Апеляційний суду м. Києва в постанові від 18 липня 2018 року у справі 761/29409/15-ц   зазначив, що слідчим управлінням ГУ МВС України в м.Києві розслідується кримінальна справа відносно підробки банківських документів та зловживання    службовим становищем працівників банку «Хрещатик», яким заподіяно клієнтам Банку матеріальної шкоди, в тому числі і позивачу ОСОБА_1 , про що свідчать, зокрема долучені до матеріалів справи копії    висновків почеркознавчих експертиз, від 11.12.2014 №57/тдд та від15.01.2015 №578/тдд, виконаних науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУ МВС України у м.Києві, відповідно до постанов слідчих органів.
Однак, оскільки під час розгляду справи, яка розглядається, сторонами не надані докази про встановлення судовим рішенням (вироком) протиправних дій працівників банку, які призвели до  відсутності грошових коштів на рахунках позивача, то згадані аргументи скаржника є безпідставними.
Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає з підстав, наведених вище.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія  Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
  Згідно ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно  до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення  Окружного адміністративного суду м. Києва від 31  травня  2021 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 13 грудня 2021  року.

Головуючий суддя	Л.Т. Черпіцька	
 Судді:	 О.Є. Пилипенко	
 	 Я.М. Собків