Справа № 308/2019/21

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2021                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/152/21 за апеляційною скаргою захисника - адвоката Стецяк Т.І., поданої в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 02. 2021. 
       Цією постановою:
ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець ОСОБА_4 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави 454 грн. судового збору. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №009683 від 17. 02. 2021 та постанови судді від 17. 02. 2021 вбачається, що 15. 02. 2021 о 14 год. 50 хв., громадянин Алжиру ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» в місцевості між лінією інженерних споруд та державним кордоном на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» в районі №246 прикордонного знаку 500 м. до державного кордону України, при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску.
       В апеляційній скарзі захисник - адвокат Стецяк Т.І. просить постанову судді від 17. 02. 2021 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає проте, що заява ОСОБА_1 , яка міститься в матеріалах справи, про розгляд справи без його участі та про визнання вини останнім, перекладена некомпетентним перекладачем, окрім того, насправді ні ОСОБА_1 , ні перекладачем дана заява не підписувалась, що призвело до необґрунтованого розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та позбавлено його права давати пояснення й подавати докази свої невинуватості. Вважає, що заяву про розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 підробленою, у зв`язку з чим нею з метою ідентифікації підписів перекладача та ОСОБА_1 замовлено відповідне експертне дослідження. 
Будучи належними чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, правопорушник та його захисник – адвокат Стецяк Т.І. на розгляд справи щодо  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію адвокат отримувала, до суду не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому враховуючи вимоги закону про 

-2-

розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процессу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності  ОСОБА_1  ( ОСОБА_2 ) та його захисника - адвоката Стецяк Т.І., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. ст. 268, 271 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) належним чином дотримані.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №009683 від 17. 02. 2021 стверджується, що 15. 02. 2021 о 14 год. 50 хв. громадянин Алжиру ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» в місцевості між лінією інженерних прикордонних споруд та державним кордоном на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» в районі № 246 прикордонного знаку 500 м до державного кордону України при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон» від 04. 11. 1991, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (а. с. 3).
Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адміністративного правопорушення підтверджуються й протоколом про адміністративне затримання від 15. 02. 2021 (а. с. 4), протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 15. 02. 2021 (а. с. 5); рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» відділу прикордонної служби «Ужгород» Боєчка С. (а. с. 8).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України від 04. 11. 2991, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.

-3-

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що начальник відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» відділу прикордонної служби «Ужгород» Боєчко С. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) протоколу за ознаками передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, – у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) незаконних методів примусу чи інших дій, які призвели до примусового визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також підписання протоколу та інших наявних у матеріалах справи документів.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що начальник відділу інспекторів Боєчко С. діяв у межах наданих йому повноважень.
Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), що призвело до порушення його прав, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про порушення права на захист і не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення. При цьому, враховується і те, що як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, у тому числі й протоколу про адміністративне затримання, то на прохання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), йому було забезпечено захисника - адвоката Стецяк Т.І., що стверджується дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, до якої застосовано адміністративне затримання від 15. 02. 2021 № 349 (а. с. 7). Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол було складено за участі перекладача Товарів Есмаіл Абу Тораб. Також зі змісту заяви ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в присутності перекладача, яка ними обома власноручно підписана вбачається, що він вину визнає, розгляд справи просить провести без його участі (а. с. 9). 
Жодних відомостей про участь перекладача «Трачук», як про це зазначено в апеляційній скарзі захисника, матеріали справи не містять. 
Сам факт звернення захисника до експертної установи з приводу встановлення належностей підписів перекладача та ОСОБА_1 , ймовірну фальсифікацію заяви апеляційний суд визнає такими, що не спростовують висновку суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не впливають на вид та розмір накладеного на нього адміністративного стягнення. 
Також, апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином врахував вимоги ст. 33 КУпАП, характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, і прийшов до вірного висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, яке, на думку апеляційного суду, сприятиме вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, тобто відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

-4-

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана захисником - адвокатом Стецяк Т.І. апеляційна скарга без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
                                
                                                       П О С Т А Н О В И В :
        
подану захисником Стецяк Т.І. в інтересах  ОСОБА_1 апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 02. 2021 щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),- без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя