П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/101/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк Олег Васильович   
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
11 жовтня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Білої Л.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департаменту містобудівного комплексу за земельних відносин Чернівецької міської ради - задоволено повністю. Рішення набрало законної сили 25.05.2020 року, після перегляду апеляційною інстанцією.
02.06.2021 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача, про накладення штрафу у зв`язку із неподанням звіту про виконання рішення суду в справі №824/101/20-а. Зі змісту якого фактично вбачається, що відповідачем не виконано рішення суду в повному обсязі. Вважає, що не виконання рішення суду свідчить про умисну та протиправну бездіяльність Чернівецького міського голови, відтак наполягав на накладенні штрафу на останнього.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року задоволено клопотання представника позивача про накладення штрафу у зв`язку із неподанням звіту про виконання судового рішення, а саме:. 
- накладено на Чернівецького міського голову штраф у зв`язку із неподанням Чернівецькою міською радою звіту, про виконання судового рішення від 27.02.2020 року в справі №824/101/20-а, у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 45400,00 грн, з яких половину суми штрафу ( в сумі 22700, 00 грн) стягнути на користь ОСОБА_1 , іншу половину (в сумі 22700,00 грн) стягнути до Державного бюджету України;
- встановлено новий строк подання звіту, про виконання судового рішення в справі №824/101/20-а;
- зобов`язано Чернівецького міського голову подати до Чернівецького окружного адміністративного суду в строк до 01 липня 2021 року звіт про виконання судового рішення від 27.02.2020 року в справі №824/101/20-а.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні клопотання представника позивача про накладення штрафу у зв`язку із неподанням звіту про виконання судового рішення відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.           
Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року зобов`язано Голову Чернівецької міської ради подати до Чернівецького окружного адміністративного суду в місячний строк після набрання цим рішенням законної сили - звіт про виконання судового рішення.
25.05.2020 року зазначене рішення набрало законної сили, після перегляду Сьомим апеляційним адміністративним судом.
25.06.2020 року представником відповідача до суду подано звіт про виконання рішення суду від 27.02.2020 року. Зі змісту якого встановлено, що рішення суду в даній справі виконано частково, зокрема в частині виплати позивачеві моральної шкоди в сумі 10000,00 грн, а в іншій частині рішення суду не виконане.
При цьому, в матеріалах справи наявний висновок юридичного управління Чернівецької міської ради, яким рекомендовано вважається за доцільне виконати зазначене рішення суду.
Разом з тим судом встановлено, що 12.06.2020 року судом видано виконавчий лист у справі, який 24.06.2020 року був пред`явлений до виконання.
03.08.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження із вказівкою необхідності виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.
Листом від 11.08.2020 року за № 01/02-18/1607 Чернівецькою міською радою повідомлено відділ примусового виконання рішень про підготовку відповідного проекту рішення на розгляд міської ради, про його перенесення та про вжиття посадовими особами Чернівецької міської ради всіх необхідних дій для винесення на чергову сесію проекту рішення.
Також судом встановлено, що 19.08.2020 року юридичне управління чернівецької міської ради звернулось з листами до секретаря міської ради щодо здійснення оплати мінімальних витрат у виконавчому провадженні та виконавчого збору. Після чого, 18.09.2020 року за платіжними дорученнями № 148, 149, 150 Чернівецька міська рада сплатила виконавчий збір в сумі 18892,00 грн на підставі розпорядження державного виконавця за №62697869 від 18.09.2020 року.
Крім того, 04.03.2021 року державним виконавцем складено акт, яким встановлено невиконання рішення суду та винесено постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн, який 06.04.2021 року сплачено Чернівецькою міською радою.
15.04.2021 року рішенням 4 сесії Чернівецької міської ради VIII скликання за № 184 ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, який брав участь у бойових діях в Афганістані відмовлено у наданні дозволу на складання проекту відведення щодо передачі безоплатно у власність земельної ділянки за адресою м.Чернівці, вул. Південно-Кільцева, навпроти будівлі №47, орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва у зв`язку із надходженням кількох заяв на одну й ту саму земельну ділянку.
В змісті резолютивної частини вказаного вище рішення №184, окрім іншого, відповідачем наведено в якості однієї з підстав для відмови - постанову Верховного Суду від29.09.2020 року у справі №688/2908/16-ц.
В ході розгляду справи судом також встановлено, що на офіційному веб-порталі Чернівецької міської ради опубліковано проект рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на складання проекту відведення щодо передачі безоплатно у власність земельної ділянки за адресою м.Чернівці, вул. Південно-Кільцева, навпроти будівлі №47, орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва. Проект рішення включений до порядку денного 6 сесії Чернівецької міської ради, засідання якої (було) заплановано на 27.05.2021 року.
Поряд з цим, станом на 27.05.2021 року та на 31.05.2021 року зазначене питання не розглянуто, та відповідно рішення не виконано.
Зазначені обставини слугували підставою звернення позивача до суду з клопотанням про накладення штрафу у зв`язку із неподанням звіту про виконання рішення суду у даній справі.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції встановив, що станом на день розгляду клопотання позивача, посадовими особами відповідача не лише не подано до суду звіт про виконання судового рішення, а й проігноровано рішення суду, яке є обов`язковим до виконання відповідно до вимог Закону.
З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про накладення на Чернівецького міського голову штрафу, встановлення нового строк для подання звіту, щодо виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 824/101/20-а від 27.02.2020 року та зобов`язання Чернівецького міського голову подати до суду звіт про виконання рішення суду в строк до 01 липня 2021 року.
Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідного міста.
Повноваження міського голови визначаються Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" та закріпленні в частині 4 статті 42 зазначеного Закону.
Зокрема, міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.
Згідно вимог частини 5 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.
Системний аналіз наведених вище норм Закону в контексті встановлених обставин справи, свідчить про те, що саме Чернівецький міський голова є відповідальним за невиконання рішення суду в даній справі, оскільки в силу його повноважень останній мав можливість вжити всіх заходів задля повного виконання судового рішення.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.
Підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначений статтею 382 КАС України.
У відповідності до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).
Частиною 7 статті 382 КАС України передбачено, що сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених ч. 1 і 2 цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.
Отже, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту, суд може вжити до суб`єкта владних повноважень заходи реагування у формі встановлення нового строку для подачі звіту, або накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.
Судовим розглядом встановлено, що станом на день розгляду справи відповідачем не подано до суду звіт про виконання судового рішення.
В даному випадку необхідно зауважити, що механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду. Конституційний Суд України у Рішенні від 30.01.2003 р. №3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого та прокурора зауважив, що "правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах" (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини).
У Рішенні від 30.06.2009 р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 п.п. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішеннях, із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
Згідно з частинами 2, 3 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 р. № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14, 370 КАС України.
З метою забезпечення виконання судового рішення нормами статті 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року, яке набрало законної сили після перегляду апеляційною інстанцію 25.05.2020 року, в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, більше 1-го року не виконано.
Посилання апелянта на те що, рішення на сесії приймаються в порядку черговості, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки це не звільняє відповідача, як суб"єкта владних повноважень від обов"язку виконання судового рішення у встановленому законом порядку та визначений строк.
Більше того, як встановлено судом першої інстанції, за результатами розгляду рішення суду, яке набрало законної сили відповідачем, 15.04.2021 року прийнято зовсім протилежне рішення №184 про відмову, а в подальшому, таке рішення засвідчено підписом Чернівецького міського голови, яким по своїй суті проігноровано наведені вище вимоги Закону в частині обов`язковості виконання рішень суду, та не застосовано в даному випадку власні повноваження, які визначені частиною 4 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», а саме «рішення міської ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності».
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з доводами позивача та висновками суду першої інстанції про умисність та протиправність дій Чернівецького міського голови, в частині невиконання рішення суду. При цьому, надані відповідачем докази та наведені доводи, не спростовують висновків позивача щодо невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного від 27.02.2020 року у справі №824/101/20-а, яке набрало законної сили 25.05.2020 року.
У відповідності до частин 2, 3 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Зазначені норми права вказують на те, що накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень є одним із способів реагування суду на рішення, дії або бездіяльність відповідача щодо виконання судового рішення.
Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 р. у справі № 560/523/19 виклав правовий висновок щодо застосування частини 2 статті 382 КАС України, який полягає у тому, що посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.
У мотивувальній та резолютивній частинах рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року у справі №824/101/20-а, яке набрало законної сили від 25.05.2020 року, чітко передбачено про обов`язок Чернівецької міської ради надати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_1 , навпроти будівлі №47, орієнтованою площею 0,12 га, для індивідуального садівництва.
Разом з тим, судом не встановлено обставин, що свідчили б про наявність поважних причин, які перешкоджали виконанню рішення суду від 27.02.2020 року. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недобросовісність дій відповідача, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду, тому наявні правові підстави про накладення штрафу на Чернівецького міського голову.
З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання судового рішення, а також поновлення прав та законних інтересів сторони у судовому процесі, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції щодо доцільності накладення на Чернівецького міського голову штраф, встановлення нового строку для подання звіту, щодо виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 824/101/20-а від 27.02.2020 року та зобов`язання Чернівецького міського голову подати до суду звіт про виконання рішення суду в строк до 01 липня 2021 року.
За результатом апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що дії відповідача, як суб"єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами не відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак, погоджується в позицією суду першої інстанції що вимоги позивача є обґрунтованими.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Чернівецький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Біла Л.М.