КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 752/19504/19 
провадження №22-ц/824/13227/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Нежури В.А.,	
за участю секретаря судового засідання	                                  Потапьонок К.В.,	
учасники справи: приватний виконавець Мельниченко О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Олега Володимировича на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року /суддя Колдіна О.О./
за заявою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про поворот виконання рішення суду
у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «TVD», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», третя особа: ОСОБА_2 про стягненні суми страхового відшкодування та відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Заявник звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20.04.2020 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «TVD», ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення суми страхового відшкодування та відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвалою  Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року заяву задоволено.
Застосовано поворот виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21.04.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «TVD», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення суми страхового відшкодування та відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнуто зі ОСОБА_1   на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» грошові кошти в розмірі 26 022 гривні 41 копійка, сплачені та виконання рішення суду як сума страхового відшкодування, та 251 гривню 52 копійки судового збору.
Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченка Олега Володимировича на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» грошові кошти в розмірі 4099 гривень 39 копійок, сплачених у виконавчих провадження №№ 62700364, 62699833 як суми основної винагороди, мінімальні витрати виконавчого провадження та витрат виконавчого провадження. /т. 2 а.с. 90-94/
Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині стягнення 4099 гривень 39 копійок, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельниченко О.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу в цій частині скасувати, відмовивши у стягненні.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вказував, що стягнення основної винагороди є безумовною дією, що передбачена законом, яку здійснює приватний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від вчинених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Чинним законодавством України, в тому числі Законом України "Про виконавче провадження" та Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено такої дії, як повернення грошових коштів боржнику, які стягнуто в результаті здійснення виконавчих дій.
Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, вказував, що відповідно до ст. 444 ЦПК України, заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду, водночас, судом не було повідомлено про дату розгляду заяви ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» та розглянуто заяву без участі приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка О.В.
Позивач, відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення приватного виконавця, який з`явився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню в частині стягнення 4099, 39 грн,  на підставі наступного.
Судом встановлено, що 21 квітня 2020 року Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 752/19504/19, відповідно до якого на користь ОСОБА_1 з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» стягнуто суми невідшкодованої частини страхового відшкодування в розмірі 26 022 грн. 41 коп. та судові витрати у справі пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 251 гривня 52 копійки.
На підставі зазначеного рішення Голосіївським районним судом м. Києва були видані виконавчі листи № 752/19504/19 від 27.07.2020 р.
31.07.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельниченком О.В. було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №62700364 та №62699833; зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця.
В подальшому вищевказані виконавчі провадження були об`єднані у зведене виконавче провадження ВП№62701624.
31.07.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельниченко О.В. винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у ВП № 62700364, який визначений в сумі 200 гривень.
31.07.2020 р. у ВП № 62700364 приватним виконавцем Мельниченко О.В. винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 2602,24 гривні.
31.07.2020 р. приватним вик5онавцем Мельниченко О.В. винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди у ВП 62699833 в розмірі 25,15 гривень.
Того ж дня приватним виконавцем у ВП 62699833 винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, що визначений в розмірі 200 гривень.
04.08.2020 р. приватним виконавцем Мельниченко О.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 62700364 у зв`язку з виконанням рішення суду.
03.11.2020 р. Київським апеляційним судом за результатами розгляду апеляційної скарги представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» винесено постанову, відповідно до якої рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року в частині стягнення з ПрАТ «Страхова компанія Юнівес» на користь ОСОБА_1 невідшкодованої частини страхового відшкодування в розмірі 26 022,41 гривень та понесених судових витрат в розмірі 251,52 гривні скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про стягнення невідшкодованої частини страхового відшкодування та понесених судових витрат відмовлено. Присуджено до стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» судові витрати у розмірі 390,21 гривень.
Судом встановлено, що в межах зведеного виконавчого провадження ВП№62701624 ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва стягнуто з Страхової компанії суму страхового відшкодування в розмірі 26022,41 гривня та суму судового збору в розмірі 251,52 гривні.
Постановляючи оскаржену ухвалу про поворот виконання рішення суду шляхом стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченка О.В. на користь ПАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» коштів в розмірі 4099, 39 грн, сплачених у виконавчих провадження №№ 62700364, 62699833, суд першої інстанції керувався загальними вимогами ст. 444 ЦПК України про те, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю.
Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Судом першої інстанції вказано, що відповідно до ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню,  а тому, кошти в розмірі 4099, 39 грн підлягають стягненню в якості повороту виконання рішення суду.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.
У відповідності до вимог частини 7 статті 27 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
При цьому, частина 1 статті 39 цього Закону передбачає виключний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження. Зокрема, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що норма частини 7 статті 27 ЗУ «Про виконавче провадження» підлягає застосуванню у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 цього Закону.
Постановою приватного виконавця Мельниченка О.В. №62700364 від 04.08.2020 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів № 752/19504/19 від 27.07.2020 р., у зв`язку з повним виконанням рішення за виконавчим документом на підставі п. 9 ч. 1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
На дату винесення приватним виконавцем Мельниченком О.В. вищевказаної постанови та станом на момент розгляду справи, постанови про стягнення виконавчого збору №62700364 та 62699833 від 31.07.2020 року не оскаржені, не скасовані.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновків про відсутність підстав для повернення приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Юнівес» основної винагороди у розмірі 2602,24 грн. в рамках виконавчого провадження ВП № 54176059 та 25,15 гривен в рамках виконавчого провадження ВП № 62699833.
Грошові кошти на суму 4099,39 грн. стягнені з боржника в якості витрат виконавчого провадження та виконавчого збору не підлягають поверненню в порядку ст. 444 ЦПК України, оскільки дана стаття регулює виключно питання повороту виконання судового рішення.
Інших підстав повернення боржнику приватним виконавцем витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця, після закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, чинне законодавство не передбачає.
В частині повороту виконання рішення суду першої інстанції  - стягнення грошових коштів в розмірі 26 022 гривні 41 копійка, сплачених на виконання рішення суду як суми страхового відшкодування, та 251 гривню 52 копійки судового збору, рішення суду не оскаржується та апеляційною інстанцією не переглядається.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати, за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, з ПАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченка Олега О.В. підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 грн.
Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Олега Володимировича на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року - задовольнити.  
Ухвалу  в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченка Олега Володимировича на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (ЄДРПОУ 32638319, рахунок НОМЕР_1 в ПАТ «ТАСКОМБАНК») грошових коштів в розмірі 4099 гривень 39 копійок, сплачених у виконавчих провадження №№ 62700364, 62699833 як суми основної винагороди, мінімальні витрати виконавчого провадження та витрат виконавчого провадження -  скасувати, відмовивши у вказаній вимозі. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (ЄДРПОУ 32638319, рахунок НОМЕР_1 в ПАТ «ТАСКОМБАНК»)  на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченка Олега Володимировича (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 65, оф. 235А) судовий збір у розмірі 2270 грн, сплачений за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: