ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" листопада 2021 р.           Справа№ 911/1533/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пономаренка  Є.Ю.
суддів:            Барсук  М.А. 
          Руденко  М.А. 

          Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вел Міт" на рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2021 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 25.08.2021 у справі №911/1533/21 (суддя Ейвазова А.Р.) за позовом приватного акціонерного товариства    "ДТЕК Київські регіональні електромережі"  до товариства з обмеженою відповідальністю    "Альфа Фуд" та товариства з обмеженою відповідальністю    "Вел Міт"    про стягнення 76    813,37 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.
Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі"   звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вел Міт" про стягнення 76  813,37 грн. солідарно, з яких: 62  023,04 грн. основного боргу за розподіл електричної енергії; 3  599,30 грн. основного боргу по реактивній електричній енергії; 4791,74 грн. пені; 1 179,51 грн. 3% річних та 5 219,78 грн. втрат від інфляції.
Рішенням Господарського суду Київської області від 09.08.2021 у справі №911/1533/21 позов задоволено частково; стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю  "Альфа Фуд" та товариства з обмеженою відповідальністю    "Вел Міт"   на користь приватного акціонерного товариства    "ДТЕК Київські регіональні електромережі" 62 023,04 грн. основного боргу за розподіл електричної енергії, 3    599,30 грн. основного боргу за надання послуг з розподілу по реактивній енергії, 3 925,73 грн. пені, 1  179,51 грн.    3% річних,                     5   219,78 грн. втрат від інфляції; в задоволенні позову в частині стягнення 866,01 грн. пені відмовлено; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю    "Альфа Фуд" на користь приватного акціонерного товариства  "ДТЕК Київські регіональні електромережі" 1 120,20 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті позову судовим збором; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю    "Вел Міт"    на користь приватного акціонерного товариства  "ДТЕК Київські регіональні електромережі"  1 120,20 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті позову судовим збором.
Наведене рішення мотивовано доведеністю позивачем обставин порушення відповідачами зобов`язань з оплати послуг за розподіл електричної енергії та реактивної електричної енергії.
Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 25.08.2021 у справі №911/1533/21 заяву приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю    "Альфа Фуд" на користь приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" 3 000 грн. в рахунок часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю    "Вел Міт" на користь приватного акціонерного товариства  "ДТЕК Київські регіональні електромережі" 3  000 грн. в рахунок часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу; в іншій частині вимог заяви приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" відмовлено та покладено на таку особу його витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9    000 грн.
Не погодившись з прийнятими судовими рішеннями, товариство з обмеженою відповідальністю    "Вел Міт" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2021 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 25.08.2021 у справі №911/1533/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до ТОВ "Вел Міт" та заяви про стягнення з ТОВ "Вел Міт" витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга мотивована виконанням поручителем зобов`язання з оплати позивачу 202  232,23 грн. заборгованості.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Вел Міт" на рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2021 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 25.08.2021 у справі №911/1533/21; роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.
Також, вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали.
У встановлений судом строк від сторін жодних клопотань, в  тому числі і про розгляд справи у судовому засіданні, до суду не надійшло.
При цьому,  позивач та перший відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. 
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних рішень, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувані рішення місцевого господарського суду не підлягають зміні або скасуванню з наступних підстав.
Між ПрАТ "Київобленерго" (після зміни найменування - ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі"), як постачальником та ТОВ "Альфа Фуд", як споживачем  18.09.2018 укладено договір №220080361 про постачання електричної енергії, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 1000 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами вказаного договору. Приєднана потужність у точці підключення становить 2000 кВА (п. 1.1 договору).
Згідно п. 1.2 вказаного договору точка розподілу електричної енергії встановлюється сторонами згідно "Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та зазначається в додатку №1 "Загальна однолінійна схема підключення", що є невід`ємною частиною вказаного договору.
Відповідно до п. 2.1 договору під час виконання умов договору, а також вирішення усіх питань, що не обумовлені вказаним договором, сторони зобов`язуються керуватись чинним законодавством України, зокрема, Законом України "Про ринок електричної енергії", а також Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312.
У відповідності до п. 9.4 сторонами погоджено, що вказаний договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 30.10.2018.
Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії договору, жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення його дії, або перегляд його умов.
Відповідний договір укладено сторонами з додатками (а.с.21-45), якими розмежовано балансову відповідальність, визначено схеми електропостачання, перелік та точки розподілу, обсяги та режим постачання, порядок розрахунків тощо. З відповідних додатків вбачається, що відповідач - ТОВ "Альфа Фуд" споживає електричну енергію з використанням мереж ДП "Бонус", що є основним споживачем.
Після укладення відповідного договору відбулися зміни, обумовлені внесенням змін та прийняттям ряду нормативно-правових актів, що регулюють відносини сторін.
Так, основним нормативно-правовим актом, якім врегульовані відносини сторін є Закон України "Про ринок електричної енергії", який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Відповідно до п.п. 9,56,68,78,84,93 ч.1 ст. 1 вказаного Закону, у вказаному Законі терміни вживаються у такому значенні:
вертикально інтегрований суб`єкт господарювання - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, фізична особа, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою, що провадить діяльність з передачі та/або розподілу електричної енергії і щонайменше одну з функцій з виробництва або постачання електричної енергії, або група таких осіб, пов`язаних між собою безпосередньо чи опосередковано відносинами контролю, що провадять діяльність з передачі та/або розподілу електричної енергії і щонайменше одну з функцій з виробництва або постачання електричної енергії; електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу;
оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності; постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги;
постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії.
розподіл електричної енергії (далі - розподіл) - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії;
споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.
Згідно п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону визначено, що під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.
Відповідно до вказаного пункту, з метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам відокремлення оператора системи розподілу, кількість приєднаних споживачів до системи розподілу якого перевищує 100 тисяч, здійснюється з урахуванням вимог цього пункту, а саме:
суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії;
упродовж двох років (у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних відносин) з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання;
фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Отже, відповідна норма містить перелік дій, які є підтвердженням волевиявлення споживача на приєднання до умов договору постачання універсальних послуг: підписання заяви про приєднання, оплата рахунку та/або факт споживання електричної енергії.
Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює регулювання ринку електричної енергії від 08.11.2018 №1382 "Про видачу ПрАТ "Київобленерго" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом" з 01.01.2019 позивач здійснює ліцензовану діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності відповідно до додатка.
У відповідності до п. 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі - постанова №312), якою затверджені Правил роздрібного ринку електричної енергії, (далі - Правила) (у редакції, чинній на момент укладення сторонами договору №220080361 від 18.09.2018), укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
В подальшому, а саме з 27.07.2019 вказаний пункт викладено в іншій редакції, згідно якої укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Згідно п. 4 постанови №312 договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.
Як визначено п. 6 постанови №312, до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.
Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, як визначено відповідним пунктом постанови №312, договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.
До укладення договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії відповідно до Правил відносини між ОСР/ОСП та споживачем щодо розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії регулюються договорами про постачання електричної енергії та договорами про технічне забезпечення електропостачання споживача між основним споживачем та субспоживачем.
Відповідно до п.1.2.1 Правил на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.
Станом на серпень 2020 року, у якому здійснювався розподіл електричної енергії, яка споживалась відповідачем 1, відносини сторін врегульовані договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, до якого споживач приєднався відповідно до вищевказаної постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312, оскільки між позивачем та відповідачем 1 був укладений діючий договір про постачання електричної енергії та споживачем - відповідачем 1 здійснювалась оплата електричної енергії, переданої за таким договором.
Отже, між позивачем та відповідачем 1 - ТОВ "Альфа Фуд", враховуючи встановлені факти та вищенаведені нормативно-правові акти, укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є публічним та розміщений на сайті позивача, до якого відповідач 1 приєднався за фактом споживання та оплати виставлених йому рахунків.
Відповідно до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (а.с.46-57, далі - договір про розподіл), оператор системи розподілу надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, а споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 вказаного договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком №4 до вказаного договору (п.п.2.1 та 2.3 договору про надання послуг з розподілу електричної енергії).
Згідно з п.п. 5.1, 5.2, 5.3 договору про розподіл: ціною вказаного договору є вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача; оплата послуг з розподілу здійснюється на поточний рахунок оператора системи розподілу; тариф  (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку №4 "Порядок розрахунків".
Як визначено п. 8.5 договору про розподіл, за внесення платежів, передбачених договором, з порушенням термінів, визначених додатком №4, споживач сплачує оператору системи розподілу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати; сума пені зазначається в рахунковому документів окремим рядком.
У відповідності до п. 11.1 договору про розподілу, договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов вказаного договору, якщо інший строк на зазначено в заяві-приєднання, діє протягом 1 року та вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд умов.
Пунктом 6 додатку №4 до вказаного договору (а.с.58) визначено, що оплата послуг здійснюється споживачем на підставі виставлених оператором системи розподілу платіжних документів у строки, визначені в цих платіжних документах, які не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання такого платіжного документа споживачу. При цьому, відповідно до п.6.3 додатку №4 до договору, в залежності від обраного способу обміну документами між сторонами відповідно до п.13 додатку датою отримання платіжного документа, є, зокрема, в електронному вигляді - день, наступний за тим, коли закінчився строк надання споживачем звіту про покази засобів обліку за розрахунковий період, зокрема, у разі їх надання: в електронному вигляді - день, наступний за тим, коли закінчився строк надання споживачем звіту про покази засобів обліку за розрахунковий період, зокрема, у разі їх надання споживачем з використанням веб-сервісу "Особистий кабінет", який розміщений на сайті оператора системи розподілу або дата, зафіксована іншими ІТ-засобами, які були використані оператором системи розподілу для надсилання платіжного документу. 
Окрім того, згідно п.7 такого додатку, у разі не отримання споживачем з будь-яких причин платіжного документу, оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем самостійно не пізніше 5 робочих днів після настання строку оплати, встановленого цим порядком розрахунків, виходячи зокрема з даних, доступних споживачу з використанням веб-сервісу "Особистий кабінет".  
Додатком 10 до договору про розподіл є договір про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії (договір про перетікання), яким визначено, що оператор системи розподілу надає послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживачів, що експлуатують електромагнітно незбалансовані установки з неефективним співвідношенням активної і реактивної потужності, в споживач вживає вичерпних технологічних заходів щодо компенсації перетікань реактивної електричної енергії у своїх електричних мережах та/або здійснює оплату оператору системи розподілу за перетікання реактивної електричної енергії згідно з умовами договору та додатками до нього (п.2.1 договору про надання послуг із забезпечення перетікань).
Розрахунок плати за перетікання реактивної електричної енергії здійснюється у грошовій формі за розрахунковий період, який становить один календарний місяць відповідно до Методики обчислення плати та (п.п.5.2, 5.32 договору про перетікання).
В силу п.8.1 договору про перетікання такий договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та діє протягом дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, якщо інший термін початку чи закінчення не визначено домовленістю сторін, а у разі недосягнення такої згоди - в іншій спосіб, передбачений чинним законодавством.  
На підставі договору про розподіл у сторін - позивача та відповідача 1 - ТОВ "Альфа Фуд" виникли майнові зобов`язання в силу ст. ст.    173,    174, ч. 1 ст.    175 ГК України.
При цьому, 14.08.2020 між позивачем (кредитор), відповідачем 1 - ТОВ "Альфа Фуд" (боржник), відповідачем 2 - ТОВ "Вел Міт" (поручитель) укладено договір поруки №20/2-328 (а.с.73-75, далі - договір поруки), відповідно до умов якого ТОВ "Вел Міт" поручився перед позивачем за виконання ТОВ "Альфа Фуд" його обов`язку за основним договором щодо оплати вартості розподілу електричної енергії та перетікання реактивної електроенергії, а також інших платежів, передбачених п.п. 2,4 договору поруки.
Як визначено п. 1.2 договору поруки, у разі порушення боржником обов`язку за основним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Під основним договором сторони договору поруки розуміють договір про надання послуг з розподілу електричної енергії №220080361 від 01.01.2019, укладений між кредитором та боржником. 
Згідно розділу 3 договору поруки зобов`язанням, що забезпечене порукою по цьому договору є:
заборгованість боржника перед кредитором, що виникла внаслідок невиконання боржником умов основного договору;  
заборгованість боржника перед кредитором, що виникла внаслідок невиконання боржником умов Договору №220080361 в розмірі 206   301,12грн                (в т.ч. 202  232,23 грн. за послуги з розподілу електричної енергії, 4  068,89 грн.  за перетікання реактивної енергії);
авансові платежі за послуги з розподілу електричної енергії, поточна оплата за розподіл електричної енергії та перетікання реактивної електроенергії та заборгованість, що виникає у боржника перед кредитором при виконанні основного договору у повному обсязі.
Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник згідно з основним договором та чинним законодавством України (в т.ч. 202  232,23 грн. за послуги з розподілу електричної енергії, 4  068,89 грн.  за перетікання реактивної енергії) (п.4.1 Договору поруки).
Позивачем 31.08.2020 виставлено відповідачу 1 - ТОВ "Альфа Фуд" рахунки на оплату за серпень 2020 року  за послуги з розподілу електричної енергії  на суму 62  023,04 грн та за реактивну електроенергію на суму 3  599,30 грн, загалом на 65  622,34 грн (а.с.79-82). У відповідних рахунках вказано, що вони мають бути оплачені до 07.09.2020.
Першим відповідачем доказів оплати вказаних рахунків до суду не надано. 
Відповідно до статей  525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи наведене, з огляду на невиконання першим відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати послуг з розподілу електричної енергії та  перетікання реактивної енергії, позовні вимоги до нього правомірно визнані місцевим господарським судом обґрунтованими. 
Стосовно пред`явлення вимог до другого відповідача, як поручителя, слід зазначити наступне. 
Приписами статті 541 Цивільного кодексу України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, визначених договором або законом.
Відповідно до частини першої ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Частиною другою ст. 543 Цивільного кодексу України встановлено, що солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. 
Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. 
Приписами ст. 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Отже, поручитель за договором поруки несе відповідальність перед кредитором за невиконання боржником основного зобов`язання як солідарний боржник, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а кредитор має право вимагати виконання основного зобов`язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, при цьому у разі пред`явлення таких вимог до поручителя останній відповідає в межах взятих на себе зобов`язань перед кредитором.
Як визначено п. 1.2 договору поруки, у разі порушення боржником обов`язку за основним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачами  зобов`язання щодо сплати боргу за  послуги з розподілу електричної енергії  на суму 62  023,04 грн. та за реактивну електроенергію на суму 3  599,30 грн. своєчасно виконано не було.
За наведених обставин,  суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача  заборгованості за  послуги з розподілу електричної енергії  на суму 62  023,04 грн. та за реактивну електроенергію на суму 3  599,30 грн.
Стосовно доводів апелянта про виконання ним, як поручителем, зобов`язання з оплати позивачу 202  232,23 грн. заборгованості, слід зазначити наступне.
Так, скаржник, посилаючись, на обставини належного виконання поручителем грошових зобов`язань  та сплату коштів у наведеній сумі, надає суду апеляційної інстанції копію платіжного доручення від 14.08.2020 №63, із зазначенням про неподання його до суду першої інстанції через невиконання позивачем вимог п.п.2,4 ч. 2 ст. 42  Господарського процесуального кодексу України.
Колегією суддів не приймається наведений додатковий доказ, враховуючи наступні підстави.
В силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в статтях 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, а також приписах статті 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. 
Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 80 цього Кодексу, чітко врегульовано порядок та строки подання доказів учасниками справи. Так, за частиною 3 вказаної статті відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Згідно частини 4 цієї статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Частина 5 цієї статті визначає, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. 
Отже, за змістом вказаних норм всі докази, які підтверджують заперечення, мають бути подані відповідачем одночасно з поданням відзиву, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена відповідачем до суду та належним чином обґрунтована. 
Наявними у матеріалах справи поштовими повідомленнями та відповіддю АТ "Укрпошта" підтверджується отримання скаржником кореспонденції суду, що відповідно свідчить про обізнаність другого відповідача про розгляд даної справи судом першої інстанції.
Разом з тим, другий відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву з наданням вказаних доказів оплати не скористався. Так само, ним не було забезпеченого жодного разу явки свого представника в засідання суду.
Другим відповідачем не доведено апеляційному суду неможливості подання до суду першої інстанції додаткового доказу оплати шляхом, зокрема, направлення  поштою, як це було зроблено при його поданні суду апеляційної інстанції.   
Щодо посилань апелянта, як на підставу неподання додаткового доказу до суду першої інстанції, на невиконання позивачем вимог п.п.2,4 ч.2 ст. 42  Господарського процесуального кодексу України (своєчасне подання доказів та їх не приховування), колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже, на другого відповідача, як на особу, яка заперечує проти задоволення позову покладено обов`язок з доведення відповідних обставин, а тому посилання на невиконання позивачем вимог процесуального закону щодо своєчасності подання доказів та їх не приховування по суті є перекладанням такого обов`язку на   іншу особу, що є неприпустимим. 
Згідно з приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
За наведених обставин, додаткові докази, надані відповідачем апеляційному суду, колегією суддів не приймаються, а тому обставини щодо сплати поручителем заборгованості апеляційний суд вважає недоведеними. 
Позивачем також було заявлено до стягнення 4791,74 грн. пені , 1 179,51 грн.  3% річних та 5 219,78 грн втрат від інфляції.
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно  ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно п. 8.5 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, споживач сплачує оператору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної сплати.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі. 
Враховуючи те, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання за договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача 3 925,73 грн. пені, 1  179,51 грн.    3% річних, 5    219,78 грн. втрат від інфляції.
Отже, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2021 у справі №911/1533/21 відсутні.
Стосовно апеляційної скарги  другого відповідача на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 25.08.2021, то виходячи з того, що скаржником не наведено жодних доводів   щодо його оскарження, колегія суддів вважає, що вимога про скасування вказаного судового акту є наслідком задоволення іншої вимоги скарги - про скасування рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2021 у справі №911/1533/21.
Враховуючи те, що апеляційним судом рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2021 у справі №911/1533/21 залишається без змін, відповідно відсутні підстави для перерозподілу коштів правничої допомоги, стягнутих за додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 25.08.2021.
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про залишення додаткового рішення Господарського суду Київської області від 25.08.2021 у справі №911/1533/21 без змін.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до               ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на другого відповідача (апелянта).
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281  - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вел Міт" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2021 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 25.08.2021 у справі №911/1533/21 - без змін.
2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника -  другого відповідача у справі.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 08.11.2021 року. 

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Пономаренко 

Судді                                                                                М.А. Барсук

                                                                                М.А. Руденко