П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/2217/19	

Суддя першої інстанції: Танцюра К.О.
 Час  та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса
 Повний текст судового рішення складений 11.05.2021р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі     колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління ДПС в Одеській області, державного підприємства «Ананьївське лісове господарство» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства «Ананьївське лісове господарство» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 

В С Т А Н О В И В:

17.04.2019р. державне підприємство (надалі - ДП) «Ананьївське лісове господарство» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 06.12.2018р. №№0053881412; 0053721412; 0053801412; 0053871412; 0053791412; 0053851412;  0053841412; 0053831412; 0053891412; без номеру від 06.12.2018р.; від 07.12.2018р. №№0453761304; 0453741304; 0453751304; 0453731304; 0453691304; 0453681304; 0453701304.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021р. позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.12.2018р. №0453761304 про застосування штрафних санкцій у розмірі 6495,04грн. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в якій посилаються на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просять: позивач - рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі; відповідач – скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у їх задоволенні.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи,  перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони  не підлягають задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 29.08.2018р. по 01.11.2018р. на підставі направлень від 20.08.2017р. №№6951/14-12, 6952/14-12, 6948/14-12, 6949/14-12, 6947/14-12, від 23.08.2017р. №7330/14-12 посадовими особами відповідача згідно з ст.20, 77 ПК України, наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 09.08.2018р. №5840, проведено документальну планову виїзну перевірку ДП «Ананьївське лісове господарство» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р., валютного - за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р., єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування - за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р.
За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складений акт №2433/15-32-14-3203783 від 08.11.2018р., яким встановлено порушення позивачем:
п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, п.5, 7,8,21 П(с)БО 15 «Доходи», п.7 ст.8, п.1,5,8 ст.9 Закону України від 16.07.1999 року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.2.1, 2.2, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, п.5, п.6, п.17, п.18 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, року за №27/4248, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 95351 грн., у тому числі за 2015 рік в сумі 23319 грн., за 2016 рік в сумі 52666 грн., за 2017 рік в сумі 19366 грн.; 
п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1 ст.135 Податкового кодексу України, п.5, 7,8,21 П(с)БО 15 «Доходи», п.7 ст.8, п.1,5,8 ст.9 Закону України від 16.07.1999р. №996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.2.1, 2.2, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. №168/704, п.5, п.6, п.17, п.18 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, в результаті чого занижено частину чистого прибутку, що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами в період, що перевірявся, на загальну суму 262040грн., у тому числі за 2015 рік у сумі 15934 грн., за 2016 рік у сумі 179941 грн., за 2017 рік у сумі 66165 грн.; 
абз. «а» п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, абз. «г» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, ч.2 ст.799 Цивільного кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді що перевірявся на загальну суму 84614,11грн., в т.ч. у січні 2015 року в сумі 424,12грн., у лютому 2015 року в сумі 672,08грн, у березні 2015 року в сумі 457,31грн., у квітні 2015 року в сумі 402,63грн., у травні 2015 року в сумі 519,01грн, у червні 2015 року в сумі 809,11грн., у липні 2015 року в сумі 169,09грн., у серпні 2015 року в сумі 1527,87грн., у вересні 2015 року в сумі 2289,42грн., у жовтні 2015 року в сумі 2545,34грн., у листопаді 2015 року в сумі 980,33грн., у грудні 2015 року в сумі 1513,96грн., у січні 2016 року в сумі 12659,78 грн.. у березні 2016 року в сумі 1561,92грн., у квітні 2016 року в сумі 574,44грн., у травні 2016 року в сумі 361,71грн., у червні 2016 року в сумі 50,50 грн., у липні 2016 року в сумі 151,84 грн., у серпні 2016 року в сумі 454,67 грн., у вересні 2016 року в сумі 1080,50 грн., у жовтні 2016 року в сумі 16217,50грн., у листопаді 2016 року в сумі 5910,33грн., у грудні 2016 року в сумі 24937,71грн., у січні 2017 року в сумі 5925,60 грн., у квітні 2017 року в сумі 2417,34грн.;
пп.14.1.36, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст. 44, п.198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ, із змінами і доповненнями, ДП «Ананьївський лісгосп» безпідставно включило до податкового кредиту (рядку 17) Декларацій з податку на додану вартість податок на додану вартість з вартості послуг та товарів, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 20825,33 грн., в т. ч. у червні 2015 року на суму 7677,0 грн., у червні 2017 року на суму 3158, 33грн.;
пп. 256.11.1 п. 256.11 ст. 256, п.п.257.3.5 п.257.3 ст.257 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 17.08.2015р. №719, у редакції наказу Міністерства фінансів України №927, із змінами внесеними згідно наказу Міністерства фінансів України №545, в результаті чого знижено податкове зобов`язання із рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, всього в сумі 175383,04грн., в тому числі за 4 квартал 2015 року в сумі 18969,04грн., за 2 квартал 2016 року в сумі 6553грн., за 3 квартал  2016 року  в сумі 143438грн., 1 квартал 2017 в сумі 3300грн., 4 квартал 2017 в сумі 3123грн.;
пп.47.1.3 п.47.1 ст. 47, п.119.2, п.119.3 ст. 119, абз. б п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, що тягне за собою накладення штрафних санкцій у розмірі 510грн., відповідно п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України та 170грн., відповідно п.119.3 ст.119 Податкового кодексу України;
пп.168.1.2. п.п.168.1.4 п. 168.1 ст.168, п.171.2 ст.171.2, пп. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме порушення строків сплати податку на доходи з фізичних осіб утриманого з заробітної плати протягом перевіряємого періоду; 
пп.164.2.17, п. 164.2, ст.164, п.167, п.п.168.1.1 п. 168.1 ст. 168 та п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 4140,45грн., що тягне за собою накладення штрафних санкцій, відповідно п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України; 
пп. 164.2.17, п. 164.2, ст.164, п.164, п. 168.1.1 ст.168 та пп.1.4. п.16. Перехідних положень Податкового кодексу України, а саме заниження податкового зобов`язання з військового збору на суму 352,57 грн., яке тягне за собою накладання штрафних санкцій, відповідно до п. 127.1 ст.127 Податкового кодексу України; 
п.266.3, п.266.5, п.266.7, п.266.9, п.266.10, п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, а саме заниження податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 24599,41грн., в тому числі 2016р. - 9552,37грн., 2017р. - 15047,04грн.;
п.п.266.7.5 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, а саме неподання платником податків податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016р. та 2017р. /т.1 а.с.37-138/
ДП «Ананьївське лісове господарство» направлено до Головного управління ДФС в Одеській області заперечення від 20.11.2018р. №267 на вищезазначений акт перевірки. /т.1 а.с.139, 141-147/
Листом Головного управління ДФС в Одеській області від 04.12.2018р. №17221/10/15-342-14-13-06 повідомлено ДП «Ананьївське лісове господарство» про  зменшення   податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму - 19403,38грн., в тому числі   2016р. - 7988,34грн., 2017р. - 11415,04грн., залишення з інших питань  висновків  акту перевірки без змін. /т.1 а.с.148-156/
На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області винесені податкові повідомлення рішення від 06.12.2018р.:
№0053881412 про збільшення   податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 95351грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 18004,25грн.; /т.1 а.с.20/
№0053721412 про збільшення податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання   лісових   ресурсів  у розмірі 344грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 86грн.; /т.1 а.с.21/
№0053801412 про збільшення податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання   лісових   ресурсів   у розмірі   1840,35грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 460,09грн.; /т.1 а.с.22/
№0053871412 про збільшення податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів  у розмірі 25636грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 6409грн.; /т.1 а.с.23/
№0053791412 про збільшення податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання   лісових   ресурсів    у розмірі   358грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 89,50грн.; /т.1 а.с.24/
№0053851412 про збільшення податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання   лісових   ресурсів  у розмірі 11430,69грн. та нарахування штрафних санкції у розмірі 2857,67грн.; /т.1 а.с.25/
№0053841412 про збільшення податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів у розмірі 90445грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 22611,25грн.; /т.1 а.с.26/
№0053831412 про збільшення податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів у розмірі 16922грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 4230,50грн.; /т.1 а.с.27/
№0053891412 про збільшення податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання   лісових   ресурсів   у розмірі 28407грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 7101,75грн.; /т.1 а.с.28/
№0053891412 про збільшення податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання   лісових   ресурсів у розмірі  28407грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 7101,75грн.; /т.1 а.с.28/
№0053781412 про збільшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 77958грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 20698грн.; /т.1 а.с.75/
від 07.12.2018р.:
№0453761304 про застосування штрафних санкцій за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 6495,04грн.; /т.1 а.с.30/
№0453741304 про застосування штрафних санкцій за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 170грн.; /т.1 а.с.31/
№0453751304 про застосування штрафних санкцій за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 170грн.; /т.1 а.с.32/
№0453731304 про  збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 351,90грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 87,97грн.; /т.1 а.с.33/
№0453691304 про застосування  штрафних санкцій за податком на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді  заробітної плати у розмірі 170грн.; /т.1 а.с.34/
№0453681304 про застосування штрафних санкцій за податком на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді  заробітної плати у розмірі 510грн.; /т.1 а.с.35/
№0453701304 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 4140,45грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 426644,38грн.; /т.1 а.с.36/
Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами, судова колегія приходить до наступних висновків.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України (надалі - ПК України).
Відповідно до абз.«а» п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
Згідно із п.187.1. ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.
Пунктом 188.1 ст.188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Згідно із п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Пунктом 135.1. ст.135 ПК України встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст.134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
23.12.2015р. між ДП «Ананьївське   лісове господарство» (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі - продажу №69-КП, згідно умов якого  здійснювався продаж дров паливних та технологічних.
На підставі наступних рахунків-фактур та платіжних доручень позивачем реалізовано ФОП ОСОБА_1 товар, а ФОП ОСОБА_1 сплачено за його грошові кошти:
згідно рахунку - фактури №СФ-0000071 від 28.12.2015р. ціна за куб. м. дров паливних (з ПДВ) складала 200,76грн., кількість - 32куб.м, на загальну суму 6424,32грн. Платіжне доручення від 28.12.2015р. №6 на суму 6424,32грн.;
згідно рахунку на оплату №2 від 21.03.2016р. ціна за куб. м. дров технологічних (з ПДВ) складала 286,80грн., кількість - 172,78куб.м, на загальну суму 49554,10грн. Платіжне доручення від 22.03.2016р. №7 на суму 49554,10грн.;
згідно рахунку на оплату №3 від 29.06.2016р. ціна за куб. м. дров технологічних (з ПДВ) складала 299,99 грн., кількість - 9,36 куб. м, на загальну суму 2807,84 грн. Платіжне доручення від 30.06.2016 №11 на суму 2807,84грн.;
згідно рахунку на оплату №4 від 28.07.2016р. ціна за куб. м. дров технологічних (з ПДВ) складала 250грн., кількість - 9,52куб.м, на загальну суму 2379,96грн. Квитанція до прибуткового касового ордеру №315 від 28.07.2016р. на суму 2380грн.;
згідно рахунку на оплату №10 від 08.09.2016р. ціна за куб. м. дров технологічних (з ПДВ) складала 299,99грн., кількість - 66,67куб.м., на загальну суму 20000,20грн. Платіжне доручення від 08.09.2016р. №21 на суму 20000,20грн.;
згідно рахунку на оплату №14 від 22.09.2016р. ціна за куб.м. дров технологічних (з ПДВ) складала 299,99грн., кількість - 66,67куб.м, на загальну суму 20000,20грн. Платіжне доручення від 09.08.2016грн. №15 на суму 20000,20грн.;
згідно рахунку на оплату №14 від 22.09.2016р. ціна за куб.м. дров технологічних (з ПДВ) складала 299,99грн., кількість - 66,67куб.м., на загальну суму 20000,20грн. Платіжне доручення від 23.09.2016 №24 на суму 20000,20грн.;
згідно рахунку на оплату №18 від 11.10.2016р. ціна за куб.м. дров технологічних (з ПДВ) складала 300грн., кількість - 33,6куб.м., на загальну суму 10080грн. Платіжне доручення від 12.10.2016р. №28 на суму 10080грн.;
згідно рахунку на оплату №27 від 30.11.2016р. ціна за куб.м. дров технологічних (з ПДВ) складала 252грн., кількість - 31,715куб.м., на загальну суму 7992,18грн.;
згідно рахунку на оплату №30 від 12.12.2016р. ціна за куб.м. дров технологічних (з ПДВ) складала 300грн., кількість - 50куб.м., на загальну суму 15000грн. Платіжне доручення від 12.12.2016р. на суму 15000грн.
При цьому, згідно протоколів погодження вільної оптової ціни, що є додатками до договору купівлі-продажу від 23.12.2015р. №69-КП, ціна за куб. метр дров паливних (з ПДВ) складає 286,80 грн., дров технологічних - 332,40грн.
Надані підприємством до перевірки           рахунки-фактури та платіжні доручення в сукупності підтверджують те, що ДП «Ананьївський лісгосп» занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість від реалізації ФОП ОСОБА_1 дров паливних та дров технологічних за цінами, нижчими, ніж передбачені протоколом погодження вільної оптової ціни, на загальну суму 3910,11грн.
Згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених     Наказ Міністерства транспорту України 14.10.1997р. № 363 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Отже, товарно-транспортна накладна - документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, а тому не є документом, що засвідчує ціну товару.
В свою чергу, складенню товарно-транспортної накладної передують складення рахунків – фактури (не обов`язково) та оплата (п.3.3. договору від 23.12.2015р. №69-КП покупець зобов`язується здійснити 100%           передоплату) за вказаний товар.
Таким чином, в даному випадку, з урахуванням встановлених договором купівлі-продажу від 23.12.2015р. №69-КП умов, ФОП ОСОБА_2 сплачено визначені в рахунках-фактурах на оплату суми за товар згідно платіжних доручень та квитанцій.

Під час проведення податкової перевірки контролюючим органом встановлено, що ДП «Ананьївське лісове господарство» не включило           до доходу від будь-якої     діяльності реалізацію дров      паливних фізичним особам за 2016 рік у розмірі 75321грн.
          Зазначене підтверджується зареєстрованими      податковими накладними в ЄРПН, суми щодо яких не відображені в податкових деклараціях з податку на додану вартість.
          Також, контролюючий орган зазначає, що ДП «Ананьївське лісове господарство»  не включило           до           доходу від будь-якої           діяльності           реалізацію продукції фізичним особам, а саме виручку від реалізації      техсировини та половника покупцю ФОП ОСОБА_3 .
          Так, згідно товарно-транспортної накладної на перевезення деревини автомобільним транспортом серії ОДА №340103 від 14.04.2017р., ДП «Ананьївське лісове господарство» реалізувало на адресу ФОП ОСОБА_3           техсировину для ВТП, дуб(тл), та пиловник, дуб загальною           кількістю 6,297куб.м. на загальну суму 14504,06грн., в т.ч. ПДВ 2417,34грн., яка не включена до доходу від будь-якої           діяльності.

          Пунктами 5, 8 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
          Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання державних та приватних виконавців, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.
          Абзацом 7 п.4           Порядку №1078           встановлено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства.
          Як           встановлено судом      першої інстанції, ДП           «Ананьївське           лісове господарство» самостійно проіндексовано           заробітну           плату           у розмірі 37204,63грн. та виправлено допущені помилки при нарахуванні матеріальної допомоги у 2015р., зі сплатою ЄСВ.
          Так, згідно           п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
          Однак,           відповідні уточнюючі розрахунки із збільшенням фінансового результату до податкових декларацій з податку на прибуток за 2015-2016р.р. підприємство до контролюючого органу не надало.
Щодо включення витрат у 2015 році на паливно-мастильні матеріали до договору оренди легкового автомобіля від 02.11.2014р. на суму 59258,грн., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
          Як вбачається з матеріалів справи, 02.11.2014р. між ДП «Ананьївське лісове господарство» (орендар) та ОСОБА_4 (орендодавець) укладено договір оренди легкового автомобіля №67-ДО, за умовами якого орендодавець зобов`язався передати у строкове безоплатне користування, а орендар прийняти зазначений автомобіль (марки GEELY, 2008 року випуску, колір сірий, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований Маловисловським МРЕВ ДАІ УМВС України в Кіровоградській області). Автомобіль орендується з метою його використання орендарем для службових поїздок, перевезення його персоналу, а також для перевезення дрібних речей. Передача автомобіля здійснюється за актом приймання-передачі. 
          Частиною 4 ст.78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
          Так, рішенням Одеського           окружного адміністративного суду від 02.05.2019р. у справі №815/1153/18, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду           23.07.2019р., встановлено, що позивачем не спростовано наявності виявленого за результатами перевірки факту порушення ч.2     ст.799 Цивільного кодексу України, внаслідок чого протягом 2015р. ДП «Ананьївське лісове господарство» за договором оренди легкового автомобіля №67-ДО від 02.11.2014р. безпідставно понесено витрати у сумі 59257,71грн.

          Як           вбачається з      акту перевірки, ДП «Ананьївський лісове господарство» у січні 2017р. виписало податкові накладні на адресу СУПП ТОВ «Варта» на загальну суму 416413,92грн., в т.ч. ПДВ 69402,32грн., які зареєстровані в ЄРПН належним чином.
          При цьому, згідно поданої ДП «Ананьївський лісгосп» до Подільської ОДПІ Головного управління ДПС в Одеській області податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2017р. (від 17.02.2017      №99022544075) до податкового зобов`язання по взаємовідносинах з СУПП ТОВ «Варта» віднесено суму ПДВ 63476,72грн.
          Розбіжність між сумою податкових зобов`язань зареєстрованих податкових накладних у ЄРПН виписаних на адресу СУПП ТОВ «Варта» у січні 2017р., даними ЄРПН за січень 2017р. та даними податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2017р. складає 5925,60грн. 
          Таким чином, ДП «Ананьївський лісове господарство» занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість за січень 2017р. по взаємовідносинах з СУПП ТОВ «Варта» на суму 5925,60грн.

          Щодо           встановленого заниження позивачем податкового зобов`язання з податку на додану вартість від реалізації ТОВ «Олбіоенерджи» лісопродукції на загальну суму 44409,30грн., колегією суддів встановлено наступне.
Як вбачається з акту перевірки, 08.09.2016р.  між ДП «Ананьївське лісове господарство» (продавець) та ТОВ «Олбіоенерджи» (покупець) укладено договір купівлі - продажу лісопродукції від №50 КП, згідно п.п.3.3. якого покупець зобов`язується здійснити оплату - 50% передоплату, 50% після фактичного відвантаження зі складу продавця шляхом перерахування її на банківський рахунок продавця або внесення до каси.
          В подальшому, ДП «Ананьївське лісове господарство»      виписало           за період з листопада по грудень 2016р. на адресу ТОВ «Олбіоенерджі» податкові           накладні на загальну суму 444409,30грн.
          Згідно поданих ДП «Ананьївське лісове господарство» до Подільської ОДПІ Головного управління ДПС в Одеській області податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2016р. (від 18.11.2016р. №9221961239), листопад 2016р. (від 16.12.2016р. №9243503278), грудень 2016р. (від 17.01.2017р. №9266107920), до податкового зобов`язання, по взаємовідносинах з ТОВ «Олбіоенерджі», віднесено суми ПДВ у жовтні 2016р. - 0грн., у листопаді 2016р. - 0грн., у грудні 2016р. - 0грн.
          Тобто, розбіжність між даними ЄРПН та податкових декларацій ДП «Ананьївське лісове господаство» щодо контрагента ТОВ «Олбіоенерджи» складає 44409,30грн.
          Таким чином, ДП «Ананьївський лісгосп» занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість від реалізації ТОВ «Олбіоенерджі» лісопродукції на загальну суму 44409,30грн., в тому числі за жовтень 2016р. на суму 15000грн., за листопад 2016р. на суму 5485,33грн., грудень 2016р. на суму 23923,90грн.

          Крім того, податковою перевіркою встановлено, що згідно даних ЄРПН, даних Автоматизованої системи співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України у жовтні 2016р. ДП «Ананьївське лісове господарство»  виписало податкові накладні, які зареєстровані належним чином, на адресу ТОВ «Кононівський елеватор» на загальну суму 12432грн., в т. ч. ПДВ 2072грн.(податкова накладна №6 від 05.10.2016р. зареєстрована 11.10.2016р.; №8 від 05.10.2016р. зареєстрована 18.10.2016р. розрахунок коригування від 14.03.2017р. №12 до податкової           накладної від 05.10.2016р. №8).
          Згідно поданої ДП Ананьївське лісове господарство» до Подільської ОДПІ Головного управління ДПС в Одеській області податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016р. (від 18.11.2016р. №99221961239), до податкового зобов`язання по взаємовідносинах з ТОВ «Кононівський елеватор»          віднесено суму ПДВ 0грн.                                                  
          Відповідно розбіжність між сумою податкових зобов`язань зареєстрованих податкових накладних у ЄРПН виписаних на адресу ТОВ «Кононівський елеватор» у жовтні 2016р., даними Автоматизованої системи співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України за жовтень 2016р. та даними податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016р. складає 1036грн., що свідчить про обґрунтованість встановленого перевіркою заниження податкового           зобов`язання з податку на додану вартість           за січень 2017 року у розмірі 1036грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Кононівський елеватор».
          Посилання ДП «Ананьївське лісове господарство» на те, що підприємством помилково повторно зареєстровані податкові накладні та/або невірно внесені відомості у податкову звітність, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки чинним               законодавством встановлені порядки внесення змін/уточнення до податкових звітних документів.

          Щодо встановленого порушення           заниження позивачем           податкового           зобов`язання з податку на нерухоме     майно, відмінне      від земельної      ділянки, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
          Згідно з ст.265 Податкового кодексу України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки входить до складу податку на майно.
          Відповідно до ст.266 ПК України об`єкт оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
          Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
          Підпунктом 266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
          База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
          Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Ананьївське лісове господарство» належить нежитлове нерухоме майно на території Ананьївської      Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області - площею 445,90кв.м., Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області – площею -121,60кв.м. (всього – 567,50кв.м.) /т.1 а.с.73/
          Відповідно до п.266.5.1. ст.266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
          Як вбачається з           рішень Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області «Про затвердження           ставки           податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Ананьївської Першої сільської ради на 2016 рік» від 08.02.2016р. №41-УІІ; «Про затвердження           ставки           податку на нерухоме майно, відмінне           від земельної ділянки, на території Ананьївської Першої сільської ради на 2017рік» від 06.07.2016р. №89-УІІ та рішень Коханівської           сільської Ананьївського           району           Одеської області «Про затвердження           ставки           податку на нерухоме майно           від земельної ділянки на території Коханівської           сільської ради» від 08.02.2016р. №34-VII; «Про затвердження           ставки податку на нерухоме майно           від земельної ділянки на території Коханівської           сільської ради» від 05.07.2016р. №62-VII, у 2016 - 2017 роках на території вказаних сільських рад встановлено ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності      юридичних осіб у розмірі 0,2% за 1кв.м. у відсотках від      розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного(податкового) року. /т.2 а.с.244-249/
          Таким чином, з урахуванням належного позивачу нерухомого майна (567,50кв.м.), податок на нерухоме майно у 2016р. (мінімальна заробітна плата - 1378грн.) мав скласти 1564грн., у 2017р. (мінімальна заробітна плата - 3200грн.) мав скласти 3632грн.
          Отже, встановлене           контролюючим           органом порушення щодо зменшення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне  від земельної ділянки на суму - 19403,38грн., в тому числі 2016р. - 7988,34грн., 2017р. - 11415,04грн., не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджене належними доказами, що свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення від 07.12.2018р.: №0453761304, яким застосовано штрафні санкції за  податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 6495,04грн.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 07.12.2018р. №№0453741304, 0453751304 про застосування штрафних санкцій за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 170грн., кожне, оскільки позивач, посилаючись на          подання декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до контролюючого органу не надав належних доказів такого.

          Щодо сплати позивачем рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, колегія суддів приходить до наступного.
          Згідно п.256.1. ст.256 ПК України платниками рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів є лісокористувачі - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, які отримують доходи з джерел їх походження з України або виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, фізичні особи (крім фізичних осіб, які мають право безоплатно без видачі спеціального дозволу використовувати лісові ресурси відповідно до лісового законодавства), а також фізичні особи - підприємці, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів на підставі спеціального дозволу (лісорубного квитка або лісового квитка) або відповідно до умов договору довгострокового тимчасового користування лісами.
          Пунктом 256.2 ст.256 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання лісових ресурсів є: 256.2.1. деревина, заготовлена в порядку рубок головного користування; 256.2.2. деревина, заготовлена під час проведення заходів:щодо поліпшення якісного складу лісів, їх оздоровлення, посилення захисних властивостей (у деревостанах віком понад 40 років - рубки догляду за лісом, вибіркові санітарні рубки, вибіркові лісовідновні рубки, рубки, пов`язані з реконструкцією, ландшафтні рубки і рубки переформування; незалежно від віку деревостанів - суцільні санітарні та суцільні лісовідновні рубки);з розчищення лісових ділянок, вкритих лісовою рослинністю, у зв`язку з будівництвом гідровузлів, трубопроводів, шляхів тощо; 256.2.3. другорядні лісові матеріали (заготівля живиці, пнів, лубу та кори, деревної зелені, деревних соків та інших другорядних лісових матеріалів, передбачених нормативно-правовими актами з ведення лісового господарства); 256.2.4. побічні лісові користування (заготівля сіна, випасання худоби, заготівля дикорослих плодів, горіхів, грибів, ягід, лікарських рослин, збирання лісової підстилки, заготівля очерету та інших побічних лісових користувань, передбачених нормативно-правовими актами з ведення лісового господарства); 256.2.5. використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей та проведення науково-дослідних робіт.
          Згідно із п.256.11.1. ст.256 ПК України сума рентної плати обчислюється суб`єктами лісових відносин, які видають спеціальні дозволи, і зазначається у таких дозволах.
          Поряд з цим, п.257.1 ст.257 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.
          Відповідно до п.257.2 ст.257 ПК України      платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.
          Згідно із п.257.3. ст.257 ПК України платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст.46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки.
          Як вбачається з акту перевірки, у звітні періоди 4 квартал 2015р., 2 квартал 2016р., 3 квартал 2016р., 1 квартал 2017р., 4 квартал 2017р. ДП «Ананьївське лісове господарство» надані податкові декларації рентної плати по тим територіям органів місцевого самоврядування (за КОАТТУ) за місцезнаходженням лісової ділянки, на яких здійснено заготівлю деревини, але занижено податкове зобов`язання з рентної плати, в зв`язку із не відображенням податкового зобов`язання у відповідних додатках податкової декларації (повинна бути одна декларація, а до неї тільки додатків 9, згідно кількості територій на яких здійснені вирубки). 
          Вказана обставина призвела до не нарахування рентної плати згідно інтегрованих карток платника податку за вказані звітні періоди.
          В свою чергу, ДП «Ананьївське лісове господарство» зазначає про те, що не бачило, що податкові декларації прийняті з порушенням встановленого порядку і це привело до не нарахування рентної плати згідно інтегрованих карток платника податку за вказані періоди. /т.1 а.с.15/
          Таким чином, за звітні періоди 4 квартал 2015р., 2 квартал 2016р., 3 квартал 2016р., 1 квартал 2017р., 4 квартал 2017р. рентна плата ДП «Ананьївський лісгосп» не нарахована           з підстав порушення порядку подання           податкових декларацій та відповідно оскаржувані податкові повідомлення-рішення щодо нарахування грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів є правомірними.
          Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності податкових повідомлень-рішень від 06.12.2018р.  №№0053881412; 0053721412; 0053801412; 0053871412; 0053791412; 0053851412; 0053841412; 0053831412; 0053891412; без номеру від 06.12.2018р.; 0453741304; 0453751304; від 07.12.2018р. №0453731304; 0453691304; 0453681304; 0453701304, оскільки вони прийняті відповідно до норм чинного податкового законодавства.
На підставі викладеного, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, тому в порядку ст.316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.  
Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС в Одеській області, державного підприємства «Ананьївське лісове господарство» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.