ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 140/5443/21 пров. № А/857/16819/21	

Восьмий  апеляційний  адміністративний  суд в складі:

головуючого судді:                                         Гудима Л.Я.,
суддів:                                                               Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року про повернення позовної заяви, головуючий суддя – Смокович В.І., постановлена у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

                                                       В С Т А Н О В И В:

В травні 2021 року позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації, в якому просив визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2016-2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу за за 2016-2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовлено; позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу без розгляду.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що у період до 02.04.2021 позивач перебував у відрядженні в зоні ООС, а після повернення із зони ООС йому необхідний був час для зібрання доказів та підготовки адміністративного позову.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. 
Приймаючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не вказав на обставини непереборного і об`єктивного характеру, що перешкодили йому дізнатись про порушення своїх прав, існування яких значною мірою утруднило або ж унеможливило реалізацію права на їх судовий захист у межах встановленого для цього строку звернення до суду.
За правилами частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначає Закон України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Відповідно до статті 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 05 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога.
Згідно частини четвертої статті 17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” особи, які не отримали разової грошової допомоги до 05 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
З огляду на вищенаведене, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо не призначення щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” слід обраховувати з 30 вересня відповідного року.
30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.
Така позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №607/7919/17, від 10 травня 2018 року у справі № 389/1042/17. 
Із адміністративним позовом про перерахунок та виплату допомоги за 2016-2020 роки, позивач звернувся лише 25 травня 2021 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого чинним законодавством України.
Так, колегія суддів погоджується з висновками суду попередньої інстанції про поважність причин пропуску строку звернення до суду в період з 29 січня 2021 року по 02 квітня 2021 року, оскільки згідно із наказами командира Військової частини НОМЕР_1 від 29 січня 2021 року №21 та від 02 квітня 2020 року №67, у вказаний період останній перебував у відрядженні в складі сил і засобів об`єднаних сил, де здійснював заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.
Однак, доводи апелянта щодо поважності пропуску строку звернення до суду в період з 02 квітня 2021 року до 25 травня 2021 року про поважність причин пропуску строку звернення до суду є безпідставними, оскільки вказаний факт перебування у відпустці не позбавляв позивача протягом вказаного періоду звернутися із даним позовом до суду.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду із позовом, а висновки суду першої інстанції про повернення позовної заяви є законними та обґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а Волинського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року про повернення позовної заяви у справі №140/5443/21  – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький