ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2021 року                                                                                      Справа № 906/582/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Дужич С.П. ,  суддя Коломис В.В. 

секретар судового засідання Олійник Т.М.
за участю представників сторін:
позивача: не з`явився 
відповідача: Захарко Н. В.,      Витяг з ЄДРЮО та ФОП           від 06.08.21 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації  на рішення господарського суду Житомирської області, ухваленого 05.07.21р. суддею Машевською О.П. о 19:48 у м.Житомирі, повний текст складено  14.07.21р. у справі № 906/582/20 
за зустрічним         позовом: Приватного підприємства "Прогрес Буд" ( м.Житомир) 
до Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації        (м. Житомир) 
про стягнення понесених витрат на проведені роботи в сумі 242163,80грн та збитків в сумі 150441,60грн  

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.07.2021 у справі №906/582/20 зустрічний позов Приватного підприємства "Прогрес Буд" задоволено частково. Стягнуто з Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації на користь Приватного підприємства "Прогрес -Буд" - 221693,02 грн   понесених витрат за проведені роботи, 3325,39грн судового збору. Відмовлено у стягненні 20470,58 грн    понесених витрат за проведені роботи та збитків в сумі 150441,60 грн.
В обґрунтування рішення суд з посиланням на ст.ст.651, 837, 849, 852, 858, 882 ЦК України, постанови Верховного Суду від 18.02.21р. у справі  №  916/1441/19,  від 25.02.21 року у справі  № 904/7804/16 та  від 06.03.21р. у cправі  №  910/10233/20, від 11.11.2018 у справі №910/13332/17, від 14.06.2018 у справі №912/2709/17, від 15.02.2019 у справі №910/21154/17, від 01 червня 2021 року  у справа №916/2368/18, постанову ВПВС від 10.04.2018 у справі №910/10156/17, постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 338/180/17, у справі № 905/1926/16, у справі №569/17272/15-ц докази наявні в матеріалах справи, Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668, рішення Європейського суду з прав людини у справі "Шабельник проти України" (заява № 16404/03) від 19.02.2009, "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.1998 та у справі "Тейшейра ді Кастру проти Португалії" від 09.06.1998, висновки   експерта   № 1090/1/02-2021  від 10.02.2021р. ( складений для господарської справи № 906/582/20) та  № 1090/2/02-2021  від 11.02.2021р. , вказав, що  Замовник,  відмовившись в односторонньому порядку  від Договору підряду №51,  набув майно (об`єкт незавершеного будівництва), у який вкладено Підрядником  матеріали, понесені витрати на оплату роботи працівників, механізмів, тощо в доведеній останнім сумі - 221693,02грн.  А вимога Підрядника  про стягнення збитків (упущеної вимоги) з Замовника в сумі 150441,60грн задоволенню не підлягає, оскільки є безпідставною.
Не погодившись із винесеним рішенням відповідач за зустрічним позовом звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 05.07.2021, у справі №906/582/20 в частині стягнення з Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації на користь ПП "Прогрес-Буд" - 221693,02 грн понесених витрат за проведені роботи та 3325,39 грн судового збору. Постановити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь ПП "Прогрес-Буд" - 221693,02 грн понесених витрат за проведені роботи та 3325,39 грн судового збору.
Вважає, що Господарський суд Житомирської області не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки викладені в рішенні від 05.07.2021 не відповідають обставинам справи з огляду на наступне.
З посиланням на постанову Верховного Суду у справі №924/70/18 від 27.12.2019 вказує, що необхідною умовою розрахунку замовника з підрядником є наявність, підписаних уповноваженими представниками сторін, актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3).
Вважає, що позивачем у справі, в порушення ст. 73, 74, 76 ГПК України, додано докази по яких фактично не можливо встановити, що ПП «Прогрес-Буд» протягом січня - травня 2020 року виконувались роботи та понесло неоплачені витрати, а не узгоджені, не підписані № КБ-2в та № КБ-3 не є належними доказами по справі та не підтверджують заявлені вимоги позивача.
Зазначає, що лист №1 від 02.03.2020, адресований позивачем інженеру технічного нагляду Докійчуку О.П. про направлення актів виконаних робіт, який отримано останнім 02.04.2020 не може бути доказом направлення Акта виконаних робіт за 2020 рік, оскільки в листі вказано, що направляються акти виконаних робіт за III-IV квартал 2019 року та І квартал 2020 року. При цьому лист, датований 02.03.2020, не може бути доказом направлення акта виконаних робіт за період - січень-травень 2020.
Звертає увагу суду, що форма КБ-2В не містить підпису та печатки інженера, що здійснює технічний нагляд за веденням робіт. У відповідності до порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкту архітектури затвердженого Постановою КМУ №903 від 11.07.2007 технічний нагляд здійснює контроль за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва. Замовник приймає для розгляду та проведення подальшої оплати акти виконаних підрядних робіт за формою КБ-2В, що вже перевірені щодо обсягів виконаних робіт, переліку матеріальних ресурсів відповідно до норм та підписані інженером з технічного нагляду і скріплені його печаткою (п. 9.5, 9.6 Договору підряду). Оскільки акти форми КБ-2В не були перевірені спеціалістом з технічного нагляду, об`єми виконаних робіт, як і саме виконання даних робіт є недоведеним.
Зазначає, що відповідач відповідно до норм чинного законодавства листом від 03.03.2020 повідомив позивача про припинення договірних відносин, та на дату відмови вимагав повернути замовнику закуплені на виконання договору, невикористані матеріали, конструкції, вироби та устаткування у строк 10 днів з моменту отримання листа (згідно раніше погоджених сторонами актів виконаних робіт).
За умовами п. 18.4. Договору підряду № 64 від 23.11.2018, останній припиняється в односторонньому порядку за ініціативою замовника у разі невиконання підрядником календарного графіку виконання робіт, умов Договору та у випадках, передбачених даним Договором. Підрядник бере на себе ризик неодержання повідомлення замовника про розірвання припинення Договору, якщо повідомлення відправлено підряднику замовником рекомендованим листом через засоби поштового зв`язку України за фактичною адресою, зазначеною в Договорі. В такому випадку Договір вважається розірваним на 10-й день після відправлення рекомендованого листа замовником підряднику.
З врахуванням зазначеного, позовні вимоги, в тому числі, щодо стягнення за результатами виконаних робіт в період січень - травень 2020 року є необгрунтованими оскільки 03.03.2020 було припинено договірні відносини.
Зауважує, що позивач не повернув замовнику невикористані матеріали, конструкції, вироби та устаткування (згідно раніше погоджених сторонами актів виконаних робіт), що підтверджує факт понесених збитків замовника, та проігноровано прохання замовника узгодити дату виїзду на будівельний майданчик з метою підписання актів приймання передачі.
У зв`язку із припиненням договірних відносин із підрядником та необхідністю завершення будівельних робіт на об`єкті враховуючи той факт, що відповідач неодноразово звертався до позивача із пропозицією повернути будівельний майданчик, однак останній ухилявся від будь-яких контактів із відповідачем, у позивача виникла необхідність у поверненні будівельного майданчика.
На підставі вищевикладеного, 29.05.2020 Департаментом регіонального розвитку до Господарського суду Житомирської області направлено позовну заяву до ПП «Прогрес-Буд» про повернення будівельного майданчика з будівництва амбулаторії на 1-2 лікаря з житлом, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 42 у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області, проектно- кошторисну та виконавчу документацію по об`єкту. Ухвалою від 22.06.2020 відкрито провадження у справі № 906/582/20.
Зазначає, що місцевим Господарським судом не надано належної оцінки даним обставинам та не враховано, що позивачем порушено умови розділу 12 Договору, щодо зобов`язання Підрядника протягом 3-х робочих днів після завершення виконання робіт звільнити об`єкт та будівельний майданчик від сміття, технологічних машин та механізмів, інструментів, повернути закуплені на виконання договору, невикористані матеріали, конструкції, вироби та устаткування у відповідності з чинним порядком здати Замовнику виконані роботи, Замовнику перевірити роботи та у разі відсутності недоліків оформити акти форми МКБ-2в, довідки МКБ-3 .
Звертає увагу Північно-західного апеляційного суду, що у справі, що розглядається спірним, з огляду на природу та характер правовідносин, зміст заявлених вимог та доводів сторін, є питання обсягу (кількості) надання послуг за Договором, його ціни, розміру оплати та як результат суми боргу, стягнення якого є предметом даного позову.
Разом з тим, Господарським судом Житомирської області не враховано та не здійснено належного дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів наданих Департаментом регіонального розвитку Житомирської ОДА, з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів визначених ГПК України, натомість рішення від 05.07.2021 обґрунтовується виключно доводами Позивача.
В рішенні від 05.07.2021 місцевим господарським судом зазначено, «що суд встановив, що Підрядник повідомив Замовника про готовність до передання виконаних за Договором підряду № 51 робіт до його розірвання в односторонньому порядку листом № 1/08 від 12.08.2020р. В силу вимог закону (cт. 882 ЦК України) у Замовника виник обов`язок негайно розпочати їх прийняття. Однак Замовник такий обов`язок після 12.08.2020р. не виконав.».
Господарським судом Житомирської області взято до уваги лист позивача від 12.08.2020, однак не оцінено листи Департаменту від 03.03.2020 та 12.05.2020 з вимогою повернути замовнику будівельний майданчик, всю дозвільну документацію, невикористані матеріали, конструкції, вироби та устаткування, узгодити дату виїзду на об`єкт та підписати відповідні акти-приймання передачі, ухилення Позивача від виконання договору. Судом не поставлено під сумнім чому договір розірвано 03.03.2020, а лист направлено тільки 12.08.2020, з метою передачі незавершеного об`єкта замовнику які дії вчинялись підрядником до 12.08.2020. Не досліджено дії ПП «Прогрес-Буд» стосовно його оформлення, як не оцінено в призмі достовірності і наявні докази пересилання/надання даного листа.
Зазначає, листом від 11.09.2020 (який надавався для огляду в судовому засіданні 05.07.2021) Департамент регіонального розвитку розглянувши звернення ПП «Прогрес-Буд», надав обґрунтовану відповідь на звернення позивача та вимагав повернути замовнику закуплені на виконання договору невикористані матеріали, конструкції, вироби та устаткування (згідно раніше погоджених сторонами актів виконаних робіт).
Також, звертає увагу суду, що позивач листом від 12.08.2020, просить здійснити огляд об`єктів будівництва та підписання актів приймання-передачі робіт, будівельних майданчиків та документації. Однак, уже 14.08.2020 до Господарського суду Житомирської області поданий зустрічний позов Приватного підприємства "Прогрес-Буд" до Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення понесених витрат на проведені роботи в сумі 242 163, 80 грн та збитків в сумі 150 441, 60 грн.
Скаржник зазначає, що вимога про стягнення понесених витрат позивача на проведені роботи в сумі 242163,80 грн заявлена передчасно, оскільки на час звернення до суду спору між ПП «Прогрес-Буд» та Департаментом регіонального розвитку в частині стягнення понесених витрат не було, тому в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 року № 668, підрядник зобов`язаний подати Замовнику звіт про використання матеріальних ресурсів та повернути їх залишок у разі, коли забезпечення виконання робіт матеріальними ресурсами повністю або частково здійснюється замовником.
Тому, в порушення норм чинного законодавства та умов договору позивач обов`язок в частині отримання листів від Департаменту, надання доступу Замовника до об`єкту та повернення невикористаних матеріалів, конструкції, вироби та устаткування (згідно раніше погоджених сторонами актів виконаних робіт) не виконав.
Крім того, зазначає, що тільки 14.09.2020 замовник у складі комісії виконав огляд будівельного майданчика та встановлено обсяги незавершеного будівництва: Амбулаторії на 1-2 лікаря з житлом, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 42 у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області та встановлено об`єми не виконаних робіт.
В порушення норм процесуального права Господарським судом Житомирської області при винесенні рішення від 07.07.2021 взагалі не досліджено звіт на обстеження будівель і споруд на відповідність проектно - кошторисної документації об`єкту «Будівельні роботи по об`єкту: Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 42 у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області».
Відповідно до висновку в звіті на обстеження виконані будівельні роботи по об`єкту «Будівельні роботи по об`єкту: Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 42 у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області», не відповідають проектній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (перелік порушень встановлених експертом викладені на сторінках 10-16 звіту). Будівельні роботи виконувалися не якісно з порушенням будівельних норм та встановлено, що виявлена шкода складає - 1 745 139,00 грн.
Суд взагалі не дослідив висновок експерта № 12/4-22 від 15.05.20 з кримінального провадження № 12019060000000013 від 15.01.2019р., складений Житомирським НДЕКЦ МВС України в частині, що стосується об`єкту: "Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Центральна, 42 у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області -будівництво" з метою його подальшого використання у справі № 906/582/20. В рішенні від 05.07.2021 місцевий господарський суд зазначив, що Департамент, подавши висновок експерта № 12/4- 22 від 15.05.20р., не довів, які обставини підтверджує цей доказ, зокрема, чи підтверджує він відсутність факту виконання Підприємством робіт на загальну суму 242163,80грн, які ним не оплачені.
Повідомляє, що при поданні Департаментом регіонального розвитку висновку експерта № 12/4-22 від 15.05.20 з кримінального провадження №12019060000000013 від 15.01.2019 представником Департаменту надавалися пояснення та підстави подання вищезазначеного висновку експерта. Зазначалось, що відповідно до висновку експерта виконані будівельні роботи по об`єкту «Будівельні роботи по об`єкту: Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 42 у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області», не відповідають проектній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (перелік порушень встановлених експертом викладені в дослідній частині висновку). Будівельні роботи виконувалися не якісно з порушенням будівельних норм та встановлено виявлену шкоду спричинену розпоряднику коштів, що складає -968 644,77 грн.
Однак, Господарським судом Житомирської області взято до уваги наданий позивачем висновок експерта №1090/1/02-2021 від 10.02.2021р. (складений для господарської справи №906/582/20) та №1090/2/02-2021 від 11.02.2021р. (складений у кримінальному провадженні №12021060000000062).
Департамент регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації ознайомившись з копією висновку експерта складений для господарської справи №906/582/20 вважає його неповним, необґрунтованим та необ`єктивним. Оцінюючи висновок експерта, вважає, що зазначений висновок є не обґрунтованим, без будь-якого аналізу по суті та недостатньо повним, оскільки як визначено на сторінці 32 висновку та доданих додатках, експертом не досліджувався весь об`єкт незавершеного будівництва.
Скаржник зауважує, що оскільки при розгляді справи судом не досліджувалися підстави огляду об`єкта незавершеного будівництва: Амбулаторії на 1-2 лікаря з житлом, який розташований по вул. Центральна, 42 у с. Борщів, Радомишлького району, Житомирської області, в межах кримінального провадження №12019060000000013, та не надано оцінку висновкам протоколу огляду від 28.10.2020, користуючись наділеним правом визначеним п.6 ч. 2 ст. 258 ГПК України Департамент регіонального розвитку Житомирської ОДА долучає вищевказані листи, які підлягають дослідженню та оцінці в межах апеляційного провадження.
В судових засіданнях директором ПП «Прогрес-Буд» надавалось пояснення, що в акт форми №КБ-2в та довідку №КБ-3 за 2020 рік, позивачем включені роботи які виконувались в 2019 році.
Однак, в порушення норм процесуального права Господарським судом Житомирської області не надано оцінку даним обставинам, не зобов`язано Позивача розмежувати в актах форми Кб-2в роботи за 2019 та 2020 роки, оскільки позивачем заявлено до стягнення неоплачені витрати за виконання робіт які виконувалися протягом січня-травня 2020 року.
Звертає увагу суду, що позивачем у справі, в порушення ст. 73, 74, 76 ГПК України, додано докази по яких фактично не можливо встановити, що ПП «Прогрес- Буд» протягом січня - травня 2020 року виконувались роботи та понесло неоплачені витрати, а не узгоджені, не підписані № КБ-2в та № КБ-3 не є належними доказами по справі та не підтверджують заявлені вимоги позивача.
У додаткових поясненнях скаржник наводить додаткові підстави щодо незаконності рішення суду першої інстанції. Просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 05.07.2021, у справі № 906/582/20 в частині стягнення з Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації на користь ПП "Прогрес -Буд" - 221693,02грн. понесених витрат за проведені роботи та 3325,39грн судового збору. Постановити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь ПП «Прогрес - Буд» - 221693,02грн понесених витрат за проведені роботи та 3325,39грн судового збору.
Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надійшло, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення.
Позивач не скористався правом участі під час апеляційного перегляду справи та не забезпечив явку свого представника у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Крім того, від позивача надійшло клопотання про розгляд скарги без участі його представника та просить рішення Господарського суду Житомирської області по справі 906/582/20 залишити без змін.
Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду позивача, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, враховуючи клопотання позивача про розгляд скарги без участі його представника, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника останнього, за наявними у справі доказами.
В судовому засіданні представник скаржника підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях та надала пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 05.07.2021, у справі № 906/582/20 в частині стягнення з Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації на користь ПП "Прогрес -Буд" - 221693,02грн. понесених витрат за проведені роботи та 3325,39грн судового збору. Постановити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь ПП «Прогрес - Буд» - 221693,02грн понесених витрат за проведені роботи та 3325,39грн судового збору.
Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
07 листопада 2018року між Департаментом регіонального розвитку Житомирської ОДА ( надалі - Замовник) та Приватним підприємством " Прогрес-Буд" ( надалі - Підрядник) за результатами проведених відкритих торгів укладено Договір підряду №51 ( надалі - Договір підряду №51) на таких основних умовах:
- Підрядник взяв на себе зобов`язання на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати відповідно  до умов Договору та проектно-кошторисної документації будівельні роби по об`єкту: Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Центральна, 42 у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області ( надалі - об`єкт будівництва) ( п.1.1);
- Замовник взяв на себе зобов`язання прийняти  Об`єкт будівництва та оплатити їх ( п.1.1);
- склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у порядку,  зазначеному   у п. 53 Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою КМУ від 01.08.2005 №668 (п.1.6);
- Підрядник зобов`язується виконати роботи згідно календарного графіку виконання та фінансування робіт, який є невід`ємною частиною Договору ( п.1.9);
- договірна ціна є твердою ( п.2.1); 
- ціна пропозиції , за яку Підрядник згоден виконати замовлення, розраховується виходячи з обсягів робіт на підставі нормативної потреби в трудових і матеріально-технічних ресурсах, необхідних для здійснення проектних рішень по об`єкту замовлення ( п.2.4);
- ціна Договору становить 6707290,00грн з ПДВ; обсяг фінансування в листопаді 2018 року - 5791157,00грн ( п.2.5);
- джерела фінансування: кошти  місцевих бюджетів ( п.п. 2.5.1); 
- ціна цього Договору може бути змінена, зокрема, у випадках, передбачених  ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" ( п.2.6);
- розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість (№ КБ-2в, №КБ-3) ( п.2.7);
- забезпечення робіт ( будівництво об`єкта) проектною документацією покладається на Замовника; Замовник передає Підряднику один комплект затвердженої проектно-кошторисної документації не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати укладання Договору ( п. п. 4.1 та 4.2);
- забезпечення робіт матеріалами та устаткуванням здійснює Підрядник. Він зобов`язаний узгоджувати із Замовником постачальників матеріалів та устаткування ( п.5.1);
- початок виконання робіт: з моменту отримання дозвільних документів на виконання будівельних робіт; закінчення  робіт згідно календарного графіку виконання та фінансування  робіт ( п.8.2);
- після підписання Договору Замовник передає Підряднику будівельний майданчик та всю  дозвільну документацію в розумний строк ( п.8.3); 
- Підрядник зобов`язаний протягом 3-х днів після завершення виконання робіт (прийняття об`єкта) звільнити будівельний майданчик від сміття, будівельних машин та механізмів , тимчасових споруд та приміщень  ( п.8.6 ); 
-  оплата за виконані роботи здійснюється в межах фактичних надходжень на реєстраційний рахунок Замовника на підставі актів виконаних робіт (№ КБ-2в, №КБ-3) (п.10.5);  
- Замовник зобов`язаний сприяти Підряднику в порядку, встановленому Договором, у виконанні робіт ( п.п. 11.1.6);
- Замовник зобов`язаний  прийняти у встановленому порядку та оплати виконані робі ( п. 11.1.7);
- Замовник має право достроково розірвати Договір, а також зупинити роботи  у разі невиконання зобов`язань Підрядником, повідомивши про це його у строк визначений Замовником ( п.11.2.1); 
- Замовник також має інші права, передбачені Договором, Цивільним і Господарським кодексами України  та іншими нормативно-правовими актами ( п.11.2.9); 
- Підрядник зобов`язаний передати замовнику у порядку, передбаченому законодавством та Договором, закінчені роботи ( об`єкт будівництва) ( п.11.3.3);
- Підрядник зобов`язаний надавати акти виконаних робіт по формі № КБ-2в та нести відповідальність, передбачену чинним законодавством, за достовірність наданих відомостей ( п.11.3.11);
- якщо під час будівництва виникла потреба у виконанні додаткових робіт, не врахованих проектною документацією, Підрядник зобов`язаний повідомити Замовника та проектну організацію до початку цих робіт ( п. 11.3.15);
- Підрядник має право одержувати оплату за виконані обсяги робіт в розмірах і у строки передбачені Договором ( п.11.4.3);
- після одержання повідомлення Підрядника про готовність об`єкта до здачі Замовник зобов`язаний розпочати їх приймання протягом 3 (трьох) робочих днів ( п.12.1); 
- здавання-приймання виконаних робіт після їх закінчення здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформлюється актом форми №КБ-2в та довідкою №КБ-3( п.12.3); 
-  несвоєчасне виконання робіт Підрядником відповідно до календарного графіка виконання робіт, крім обставин , непереборної сили ( катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна) дає право Замовнику розірвання Договору в односторонньому порядку ( п.14.4 ); 
- з питань, що не врегульовані даним Договором сторони керуються, зокрема,  Цивільним та Господарськими кодексами України ( п.14.13); 
- внесення змін до Договору оформлюється додатковою угодою, яка набуває чинності з моменту її підписання (п. 15.1); 
- до договірної документації, крім Договору та Загальних умов, входять додатки, додаткові угоди до Договору, тендерна документація, тендерна пропозиція Підрядника, проектна  документація, кошториси, інші договірні документи тощо ( п.17.1); 
- строки виконання робіт (будівництва об`єкта) встановлюються Договором і визначаються датою їх початку та закінчення. Невід`ємною частиною Договору є календарний графік виконання робіт, в якому визначаються  дати початку та закінчення всіх видів (етапів, комплексів) робіт, передбачених Договором ( п.18.1); 
- Договір припиняється в односторонньому порядку за ініціативою Замовника у разі невиконання Підрядником календарного графіку виконання робіт, умов Договору та у випадках, передбачених даним Договором. Підрядник   бере на себе ризик неодержання повідомлення Замовника  про розірвання припинення Договору, якщо повідомлення відправлено Підряднику Замовником рекомендованим листом через засоби поштового зв`язку  України за фактичною адресою, зазначеною  в  Договорі. В такому випадку Договір вважається розірваним на 10-й день після відправлення рекомендованого листа Замовником Підряднику ( п. 18.4);
- Договір припиняється в односторонньому порядку за ініціативою Замовника у разі непогодження Підрядником внесення змін до Договору відповідно до п. 15.2 Договору; в такому разі розірвання Договору здійснюється відповідно до п. 18.4 Договору ( п.18.5) ( а.с. 5-12, т.1).
04 грудня 2018року Замовник  уклав з фізичною особою-підприємцем Докійчук О.П. Договір №ТН51 на здійснення технічного нагляду за об`єктом будівництва. В подальшому, укладено додаткові  угоди №1 від 28.12.18р., №2 від 22.03.19р., № 3 від 05.04.19р. та № 4 від 31.12.19р.  Останні послуги з технічного нагляду  прийняті замовником за актом №5 від 26.09.19р.  ( а.с. 35 -43, 49 т.2) .
22 грудня 2018року Замовником  та Підрядником підписано Додаткову угоду 1 до Договору підряду №51 щодо ціни Договору в сумі  6707290,00грн з ПДВ, з яких у 2018року фінансування складатиме 6481157,00грн з ПДВ (а.с. 44, т.1). 
Додатковою угодою 1 від 22.12.2018р. до Договору підряду №51 сторони продовжили строк його дії до 30 червня 2019року (а.с. 44, т.1). 
20 лютого 2019 року Замовником  та Підрядником підписано Додаткову угоду 2  до Договору підряду №51 щодо ціни Договору -  6707290,00грн з ПДВ, з яких у 2018року фінансування складатиме 3214451,10грн з ПДВ, а в 2019 році - 2984966,00грн з ПДВ (а.с. 45, т.1). 
27 червня  2019 року Замовником  та Підрядником підписано Додаткову угоду 3 до Договору підряду №51 щодо ціни Договору в сумі  6707290,00грн з ПДВ, з яких у 2018року фінансування складатиме 3214451,10грн з ПДВ, а в 2019 році - 3492838,90 грн з ПДВ (а.с. 46, т.1). 
Додатковою угодою 3 від 27.06.2019р. до Договору підряду №51 сторони продовжили строк його дії до 30 грудня 2019року (а.с. 46, т.1). 
Повідомлення про початок будівельних робіт серії ЖТ №061183350168 зареєстровано на сайті Держархбудінспекції України у грудні 2018року (а.с. 43, т.1).  
У період з 28.11.2018р. до 08.10.2019р. Замовник передавав Підряднику проектно-кошторисну  документацію на об`єкт будівництва ( а.с. 31-39, т.1). 
Додатковою угодою 4 від 31.12.2019р. до Договору підряду №51 сторони продовжили строк його дії до 30 грудня 2020року (а.с. 47, т.1). 
Погодили цієї угодою також додаток 2 "Календарний графік виконання та фінансування  робіт" до Договору підряду №51 в новій редакції ( а.с. 47, т.1).  
Відповідно до Календарного  графіку  виконання та фінансування  робіт (додаток №2 до Договору підряду №51 в новій редакції від 31.12.2019р.) всього за 2019рік ( березень-грудень) виконано робіт  та оплачено на суму 1370815,20грн. Залишок робіт на 2020рік ( після надходження коштів) складатиме суму 2122023,70грн ( а.с. 52, т.1).   
Замовник визнає, що прийняв виконані Підрядником роботи за  період з грудня 2018 року по  вересень 2019року включно ( а.с. 53-166, т.1). 
Актом приймання-передачі проектно-кошторисної документації від 25.02.2020 р. уповноважений представник Департаменту прийняв від її розробника (ТОВ "Глобалтехноінфо) зведені  кошторисні розрахунки вартості будівництва (кориговані) по об`єктах будівництва, в тому числі, Амбулаторії на 1-2 лікаря з житлом у с. Борщів у 4-х примірниках (а.с.40,т.1). Докази передання відкоригованих зведених   кошторисних  розрахунків  вартості будівництва після 25.02.2020р. Підряднику Замовником в межах чинного станом на цю дату Договору підряду №51   у справі відсутні. 
Листом від 03.03.2020р. № 01.3-818 Департамент повідомив Підприємство про відмову від Договору підряду №51 на підставі ч.4 ст. 849 ЦК України ( а.с. 13, т.1)   
Листом від 12.05.2020р. № 01.3-1614 Департамент повторно повідомив Підприємство про відмову від Договору підряду №51 на підставі ч.4 ст. 849 ЦК України.
Одночасно Департамент повідомив Підрядника, що пропонує йому узгодити дату виїзду на будівельний майданчик для підписання актів приймання-передачі, вказавши контакти  уповноваженої особи зі своєї сторони та зазначив, що очікує відповідь від Підрядника у розумні строки, інакше , звертатиметься до суду для вирішення спору між сторонами ( а.с. 14, т.1). 
Замовник  поданими доказами доводить, що  Підрядник не отримав  листи Департаменту від 03.03.2020р. № 01.3-818 та від 12.05.2020р. № 01.3-1614, що надіслані останньому на юридичну адресу : вул. Крошенська, 4, кв. 41, м. Житомир, 10031 (а.с. 15-16, т.1)  У первісному позові Замовник доводить, що відскановану копію листа Департаменту від 03.03.2020р. № 01.3-818 розмістив також на сайті майданчика   публічних закупівель у розділі відповідної публічної закупівлі за результатами  якої було укладено договір. Докази на підтвердження цієї обставини, в тому числі, шляхом зазначення  у первісному позові посилання для його огляду  в мережі Інтернет  судом на підставі ч. 7 ст. 82 ГПК України не подав (не зазначив).
Таким чином, судом встановлено, що Замовник та Підрядник  у період після   03.03.2020р. та, в подальшому, після 12.05.2020р. не узгодили конкретну дату  виїзду на будівельний майданчик для огляду об`єкта будівництва та  підписання актів приймання-передачі. 
Як встановлено судом, Підрядник звернувся з листом № 1/08 від 12.08.2020 р. до Замовника , у якому повідомив, що про відмову останнього від Договору підряду №51 в односторонньому порядку дізнався із позовів Замовника, поданих до Підрядника  з вимогами звільнити будівельні майданчики та повернути проектно-кошторисну документацію (а.с. 160-161, т.3). 
З посиланням на ч.4 ст. 849 ЦК України, Підрядник наголосив на обов`язку Замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати йому збитки, завдані розірванням договору. Підрядник запропонував Замовнику провести огляд об`єкта  будівництва за участю представників обох сторін та спеціаліста з технічного нагляду , за результатами  якого  підписати акти прийому-передачі,  після чого Підрядник звільнить будівельний  майданчик та передасть всю документацію , визначену договорами підряду, в тому числі Договором підряду  №51.  
Як встановлено судом, Замовник  та Підрядник не здійснили   спільний огляд об`єкта будівництва за Договором підряду № 51 після 12.08.2020р. для врегулювання правових наслідків , що виникли у зв`язку з односторонньою відмовою від цього договору.
В подальшому Замовник подав роздруківку із власного веб-сайту за 14.12.2020року , якою підтверджує, що з Підрядником договір розірвано, протягом 2018-2019років профінансовано 4855,903 тис. грн та що будівельна готовність об`єкта будівництва складає 54% . Одночасно надано фото об`єкта будівництва ( а.с. 18-21 т.2).
В межах вирішення спору судом також встановлено, що об`єкт будівництва зводився в межах земельної ділянки з кадастровим номером 1825080601:01:003:0287, площею 0,2000 га , категорія - землі житлової та громадської забудови, вид використання : для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної  допомоги (а.с. 22, т.2).   
Встановлено судом також обставини передання Замовником будівельного майданчика з розташованим на ньому об`єктом незвершеного будівництва "Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Центральна, 42 у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області - будівництво" новому підряднику 14 вересня 2020року ( а.с. 40-41, т.3). 
У постанові від 03.02.21р. у справі № 826/9464/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що   з метою збору доказів у межах кримінального провадження   ухвалами слідчі судді вчиняють необхідні процесуальні дії ( призначають експертизи, надають дозвіл на проведення позапланової документальної перевірки, тощо).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.02.21р. у справі № 381/622/17 дотримується   правової позиції , що висновок судового експерта , який сторона спору одержала у межах кримінального провадження відповідно до закону , стосується предмета доказування у цивільній справі. Суд вважає його релевантним   для застосування при вирішенні спору у господарській справі.  Водночас ключовим у визнанні висновку   судового експерта, складеного у межах кримінального провадження, допустимим засобом   доказування   у межах господарського провадження ,     є одержання його відповідно до закону.
Департамент ( у тексті - Замовник)  на підставі постанови слідчого у кримінальному провадженні Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 19.03.21р. надав з  кримінального провадження № 12019060000000013 від 15.01.2019р.  в порядку ст. 221 КПК України  висновок експерта № 12/4-22 від 15.05.20, складений Житомирським НДЕКЦ МВС України в частині, що стосується об`єкту : " Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Центральна, 42 у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області -будівництво" з метою його подальшого використання у справі № 906/582/20 ( а.с. 3-25, т.3). 
Апеляційний господарський суд не досліджує висновок експерта № 12/4-22 від 15.05.20 з наступних підстав. Питання  про прийняття доказів спершу вирішується під час їх представлення суду. Однак остаточно може з`ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення (п. 47 постанови Верховного Суду у складі КГС  від 18.03.19р. у справі № 905/502/18).  
Вирішуючи це питання, суд перевіряє наявність у ньому інформації, яка має значення для справи, - належність доказу і відповідність доказу закону - допустимість (ст.ст.76,77 Кодексу). Допустимість не пов`язується з фактичними даними, а стосується тільки процесуальної форми доказів.
Допустимість проявляється у двох аспектах: негативний, коли право визнає недопустимими докази, що одержані з порушенням закону (ч.2 ст.77 Кодексу);  позитивний, коли певні обставини відповідно до законодавства повинні бути підтверджені тільки певними засобами доказування ( ч.1 ст. 77 Кодексу).
Висновок  експерта № 12/4-22 від 15.05.20  є допустимим доказом, однак така його властивість є похідною від властивості бути належним доказом у справі .  
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч.2 ст. 76 Кодексу). Належним є доказ, який вказує на спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування. Належність доказу не презюмується, а тягар доведення належності несе учасник, який подає суду відповідний доказ   з відповідним посиланням   на те, які обставини цей доказ підтверджує. Водночас подання стороною матеріалу для доведення певних, визначених нею обставин, не встановлює   "монополії" цієї сторони на використання цього матеріалу винятково як джерела доказової інформації , про яку заявила ця сторона. Інша сторона має право вказувати на цей же матеріал як на джерело іншої доказової інформації, що також матиме наслідком виникнення у суду обов`язку оцінити доказ у   цьому аспекті. 
Департамент ( у тексті - Замовник), подавши висновок  експерта № 12/4-22 від 15.05.20р., на думку колегії суддів, не довів , які обставини підтверджує цей доказ, зокрема,  чи підтверджує  він відсутність факту виконання  Підприємством ( у тексті - Підрядник)  робіт на загальну суму  242163,80грн, які ним  не оплачені. 
Підприємство  ( у тексті - Підрядник) скористалось правом подати   висновок  експерта № 1090/1/02-2021  від 10.02.2021р., складений  за результатами проведення будівельно-технічної експертизи судовим експертом Свістуновим І.С. для подання його у господарську справу № 906/582/20 ( а.с. 65-139 , т.2).   
Департамент ( у тексті - Замовник) на висновок  експерта № 1090/1/02-2021  від 10.02.2021р. подав заперечення, у яких виклав доводи щодо неналежності та недопустимості зазначеного засобу доказування ( а.с. 26-30, т.3).
В ході вирішення спору Департамент (у тексті - Замовник) та Підприємство (  у тексті - Підрядник) визнали, що 09.10.2020року за участю їх представників в межах кримінального провадження №12019060000000013 проведено огляд об`єкта будівництва за місцем його розташування ( а. с. 72, т.2). 
Підприємством подано висновок  експерта № 1090/2/02-2021 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 11.02.2021р., складений  судовим експертом Свістуновим І.С. на замовлення Підприємства від 28.08.2020р. в рамках досудового розслідування за №12021060000000062 від 04.02.2021р. 
За відкритими відомостями з ЄДРСР з ухвал слідчих  суддів   Корольовського районного суду м. Житомира від 11.02.2021 року у справі № 296/1027/21 та від 09 лютого 2021 року  у справі № 296/1026/21 встановлено, 04.02.2021 прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури Дедяєвою О.І. з кримінального провадження №12019060000000013 виділено матеріали досудового розслідування в окреме кримінальне провадження, якому присвоєно №12021060000000062. 
У висновку   експерта   № 1090/1/02-2021  від 10.02.2021р. ( складений для господарської справи № 906/582/20) та  № 1090/2/02-2021  від 11.02.2021р. ( складений у кримінальному  провадженні  №12021060000000062) зазначено, що перелік фактично виконаних робіт та їх обсяги ( об`єми) по об`єкту "Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Центральна, 42 в с. Борщів Радомишльського району Житомирської області", які фактично можливо перевірити візуально-інструментальним обстеженням та відповідними вимірами , що встановлені на дату проведення  натурного обстеження та їх порівняння із обсягами робіт визначеними у акті приймання виконаних будівельних робіт за 2020 рік на суму 242163,60грн , наведено у додатку №2 до даного висновку. У дослідницькій частині  висновків судового експерта вказано, що частина робіт, що внесені до акту від 2020року на суму 242163,60грн не передбачалися початковою договірною ціною та тендерною документацією , але їх виконання було передбачене актами на виконання додаткових робіт, які погоджені замовником. Згідно висновків судового експерта до акту приймання виконаних будівельних робіт за 2020рік на загальну суму 242163,60грн безпідставно внесено роботи  на суму 20470,58грн, однак які фактично не виконані. 
Підприємство ( у тексті - Підрядник) зменшило на суму  20470,58грн розмір позовної вимоги про стягнення  понесених витрат  за проведені роботи в загальній сумі 242163,80грн. На дату винесення рішення у справі Підприємство ( у тексті - Підрядник)  просить стягнути з Департаменту ( у тексті - Замовник) понесені витрати за проведені роботи в сумі  221693,02грн , а також збитки ( упущену вигоду ) в сумі 150441,60грн. Департамент ( у тексті - Замовник) зустрічний позов не визнав.  
Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.
Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з частинами першою та другою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
За приписами частини першої статті 850 та статті 851 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. Підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.
Згідно статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Відповідно до частин першої, другої статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
Підстави для реалізації замовником права на односторонню відмову від договору підряду визначено положеннями частин другої - четвертої статті 849, частини другої статті 852, частини третьої статті 858 ЦК України.
Права замовника під час виконання роботи визначені   статтею 849 ЦК України, відповідно до частин першої - четвертої якої:
- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника;
- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків ;
- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника;
- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Тобто, ст. 849 ЦК України встановлено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови ( правова позиція Верховного Суду , викладена у постановах  від 18.02.21р. у справі  №  916/1441/19,  від 25.02.21 року у справі  №  904/7804/16 та  від 06.03.21р. у cправі  №  910/10233/20). 
Отже, в залежності від підстави розірвання договору підряду настають різні правові наслідки захисту сторонами такого договору своїх прав та інтересів у процесі його виконання.
Так, частинами 2, 3 статті 849 ЦК України  передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначених законодавством умов, при цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника.
Так, відмова замовника від договору підряду відповідно до положень ч.2 ст. 849 ЦК України  є підставою для задоволення його  вимоги до підрядника  про повернення невикористаної частини авансу (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до вимог  статті 1212 ЦК України (правова позиція ВПВС  у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17). 
Близьких за змістом правових висновків щодо застосування положень  ч.  2 статті 849 ЦК України та можливість стягнення з підрядника на користь замовника коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 11.11.2018 у справі №910/13332/17, від 14.06.2018 у справі №912/2709/17, від 15.02.2019 у справі №910/21154/17, від 25.02.2021 у справі №904/7804/16, від 16.03.2021 у справі №910/10233/20., від 01 червня 2021 року  у справа №916/2368/18.
Суд також враховує, що можливість стягнення з підрядника  на користь  замовника коштів внесеної передоплати (авансу) після припинення дії договору підряду  визнається також і за правилом  ч. 4 ст.  849 ЦК України  (постанови Верховного  Суду  від 11.11.2018 у справі №   910/13332/17, від 14.06.2018 у справі №  912/2709/17, від 15.02.2019 у справі №  910/21154/17, від  25.02. 2021 року у справі  №  904/7804/16). 
Однак  у справі, що розглядається, саме Підрядник звернувся до Замовника з вимогою оплатити виконані підрядні роботи у зв`язку з односторонньою відмовою від Договору підряду № 51 на стадії завершення будівництва об`єкта, обсяг готовності якого складає 54%, і цю обставину визнає Замовник.   
Правило ч. 4 статті 849 ЦК України встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору (без будь-яких причин та умов), але з обов`язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору (постанова Верховного Суду  від 25.02.21 року у справі  №  904/7804/16).
Тобто, матеріальний закон покладає на замовника вчинити активні дії щодо виплати  підрядникові плату за виконану частину роботи, однак не встановляє строки та порядок виконання цього обов`язку.
За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 651 ЦК України: зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Положеннями статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Аналогічні положення містить стаття 291 ГК України.
Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
За змістом наведених положень закону одностороння відмова від договору є юридичним фактом, який зумовлює його розірвання, отже є правочином, який має юридичні наслідки у вигляді припинення господарських правовідносин. Розірвання господарського договору може здійснюватися за згодою сторін і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак, окремі види договорів допускають можливість одностороннього розірвання договору. Крім того, право сторони на одностороннє розірвання договору може бути встановлене законом або безпосередньо у договорі.
Отже, за змістом наведеної норми розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо в договорі та можуть як ставитися в залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору) (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі №  904/7804/16). 
Як убачається із матеріалів справи у листі Департаменту від 12.05.2020 № 01.3-1614, Замовник не тільки повторно  повідомив Підприємству  про відмову від Договору підряду №51 на підставі ч.4 ст. 849 ЦК України, але й запропонував йому узгодити дату виїзду на будівельний майданчик для підписання актів приймання-передачі, вказавши контакти  уповноваженої особи зі своєї сторони та зазначив, що очікує відповідь від Підрядника у розумні строки (а. с. 14, т.1). 
Оскільки лист Департаменту від 12.05.2020 № 01.3-1614 Підприємство не отримало, Підрядник звернувся з листом № 1/08 від 12.08.2020 до Замовника, у якому з посиланням на ч.4 ст. 849 ЦК України  запропонував Замовнику провести огляд об`єкта  будівництва за участю представників обох сторін та спеціаліста з технічного нагляду, за результатами  якого  підписати акти прийому-передачі,  після чого Підрядник звільнить будівельний  майданчик та передасть всю документацію, визначену договорами підряду, в тому числі Договором підряду  №51.  
Таким чином, Замовник та Підрядник визнали, що після застосування ч.4 ст. 849 ЦК України до Договору підряду № 51 необхідно щонайменше вчинити дії з огляду об`єкта будівництва та оформити їх актом приймання-передачі. Доводи Замовника про те, що всі виконані Підрядником роботи в межах дії Договору підряду № 51 прийняті та оплачені, тому відсутній обов`язок оплатити Підряднику іншу частину виконаних робіт спростовуються  викладеним, а також поданими Замовником доказами, які підтверджують, що востаннє в межах  Договору підряду № 51 такі роботи прийнято за актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року. 
Частинами першою, четвертою, шостою статті 882 ЦК України встановлено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.
Відповідно до наведених норм закону замовник зобов`язаний негайно розпочати прийняття робіт, і такий обов`язок у нього виникає з моменту одержання письмового повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором.
Отже складанню акта передання/прийняття робіт передує отримання письмового повідомлення підрядника про готовність до передання виконаних за договором будівельного підряду робіт замовником та здійснення прийняття роботи. Саме передання/прийняття робіт оформляється актом, який підписується обома сторонами, або підписується однією стороною із зазначенням, що друга сторона відмовилась його підписати. 
Звідси висновок, що у наведеній нормі не унормовано того, що підрядник може довести факт виконання підрядних робіт посиланням лише на складання та на підписання ним в односторонньому порядку акта, який він в подальшому направляв замовнику для підпису, втім останній його не підписав, якщо не буде встановлено обставин направлення підрядником замовнику письмового  повідомлення про безумовну готовність до передання роботи, прибуття замовника для огляду та прийняття роботи, а також обставин відмови від прийняття робіт та підписання акта оглянутих робіт.
Суд встановив, що Підрядник повідомив Замовника про готовність до передання виконаних за Договором підряду №51 робіт до його розірвання в односторонньому порядку  листом № 1/08 від 12.08.2020. В силу  вимог закону (ст. 882 ЦК України) у Замовника виник обов`язок негайно розпочати їх прийняття. Однак Замовник такий обов`язок після 12.08.2020 не виконав.
При цьому в апеляційній скарзі скаржник вказує, що єдиним доказом на підтвердження позовних вимог є акти передачі виконаних робіт (КБ-2в), у той же час на вказаних актах відсутній підпис Відповідача та інженера із технічного нагляду, а також тим, що Позивачем не надано акту про відмову у підписанні актів приймання-передачі виконаних робіт (КБ-2в), що на переконання Відповідача, свідчило про те, що такі акти Відповідачу не надавалися. Крім того Відповідач вказував, що Позивач не здавав дані роботи, а тому Відповідач не визнає заборгованість за Договором . 
 Крім того, зазначає, що Позивачем документи про обсяги та вартість виконаних робіт за 2020 рік, на яких грунтуються позовні вимоги не направлялися. 
При цьому, Відповідач зазначає про те, що у відповідності до пунктів 9.5, 9.6 Договору підряду, Відповідач приймає для розгляду та проведення подальшої оплати акти виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в, що вже перевірені щодо обсягів виконаних робіт, переліку матеріальних ресурсів відповідно норм та підписані інженером з технічного нагляду і скріплені його печаткою .
          Відповідно, зважаючи на акцентування уваги самим Відповідачем на підписі актів виконаних підрядних робіт  інженером технічного нагляду (що кореспондується з умовами Договору), вбачається наступний алгоритм дій: направлення актів виконаних підрядних робіт інженеру з технічного нагляду;  перевірка актів виконаних підрядних робіт щодо обсягів виконаних робіт, переліку матеріальних ресурсів відповідно норм та підписання і скріплення їх печаткою інженеру з технічного нагляду; приймання для розгляду та проведення подальшої оплати актів виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в Відповідачем.
          При цьому відповідно до умов Договору та пункту 2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 903, передбачено, що технічний нагляд забезпечує замовник (забудовник) протягом усього періоду будівництва об`єкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни такого об`єкта.
Відтак, лист Позивача датований 2 березня 2020 року вих. №1 (згідно відмітки отримано 2 квітня 2020 року) адресований інженеру технічного нагляду Докійчуку О.П. (який заперечує Відповідач як доказ належного направлення та повідомлення саме Відповідача про виконані роботи) по суті був направлений з метою виконання умов Договору та перевірки відповідальною особою Відповідача обсягів виконаних будівельних робіт, дотримання при їх виконанні проектних рішень, норм, вимог державних стандартів, будівельних норм і правил. Дане на переконання колегії суддів (зважаючи на те, що інженер технічного нагляду Докійчук О.П. є особою, яка працює на Відповідача) свідчить про обставини обізнаності самого ж Відповідача з існуванням станом на час подання Позивачем позовної заяви актів виконаних будівельних робіт за 2020 рік. До такого висновку апеляційний господарський суд приходить з огляду на те, що Відповідач, лише  після перевірки відповідною особою (інженером технічного нагляду Докійчук О.П.) обсягів виконаних робіт розглядає та проводить оплату таких робіт.
          Що ж стосується заперечень відповідача щодо передчасності позовних вимог, з огляду на відсутність в матеріалах справи відмови Відповідача щодо підписання актів виконаних підрядних робіт за 2020 рік, то колегія суддів зауважує, що незважаючи уже на лист від 2 березня 2020 року (який був направлений інженеру технічного нагляду Відповідача, а не будь якій іншій особі, яка не має відношення до Відповідача) та зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-якої відмови чи зауважень інженеру технічного нагляду Докійчука О.П. з приводу отриманого листа, то по суті, Відповідач отримавши акти виконаних будівельних робіт за 2020 рік разом із позовною заявою, не був позбавлений можливості (так як і протягом розгляду справи в суді апеляційної інстанції) заперечити обставини щодо виконання таких робіт чи підписати акти (у разі погодження з ними).
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що позиція Відповідача будується на тому, що ним не отримувалися документи про обсяги і вартість виконаних робіт за 2020 рік, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
В той же час, у апеляційній скарзі Відповідач вказує, що тільки 14 вересня 2020 року Відповідач у складі комісії, в тому числі інженером з технічного нагляду, виконав огляд будівельного майданчика, розташованих на ньому будівель та споруд, і встановлено об`єми невиконаних робіт. 
При цьому у відзиві на позовну заяву Відповідач вказував, що не визнає наявну заборгованість за Договором, оскільки на дату відмови від Договору (3 березня 2020 року) всі здані та прийняття роботи оплачені в повному обсязі (том 2, а.с. 32).
          Відповідно, зважаючи на дату (період) виконаних робіт (січень-травень 2020 року) та дату виявлених недоліків під час огляду об`єкту (14 вересня 2020 року) суд констатує певну контроверсійність доводів Відповідача щодо обставини прийняття та оплати робіт станом на дату відмови від Договору (3 березня 2020 року).
          Крім того, не заслуговує на увагу покликання Відповідача на Звіт на обстеження будівель і споруд на відповідність проектно-кошторисній документації, долучений Відповідачем до матеріалів справи, оскільки: по-перше, дослідженню підлягала проектно-кошторисна документація на відповідність вимогам закону; по-друге, період дослідження в звіті та актах датований груднем 2018 року та липнем 2019 року, що в свою чергу свідчить про відсутність проведеного дослідження саме станом на 2020 рік.
          Верховний Суд послідовно у своїй практиці зазначає, що під час розгляду спору між сторонами, який стосується виконання умов договорів підряду, до предмета дослідження, серед іншого, входить встановлення обставин щодо характеру, обсягу, якості робіт, що є предметом Договору, строків їх виконання та порядку їх прийняття, аналіз доказів, поданих на підтвердження виконання та передання цих робіт, встановленню підлягає також відповідність визначеної в Договорі вартості робіт фактично виконаним роботам та дослідження відмови від Договору сторін.
Аналогічна правова позиція    викладена у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року по справі № 910/5253/19, а також у пункті 8.4.1 постанови Верховного Суду від 28 січня 2020 року в справі №910/3802/19 та у пункті 4.6 Постанови Верховного Суду від 12 березня 2010 року в справі №910/15234/18.
Колегія суддів звертає вагу, що  Позивачем в підтвердження виконання умов Договору було долучено до матеріалів справи Довідку про вартість  виконаних будівельних робіт та витрат за 2020 рік форми КБ-3 на суму 242 163,60 грн та акту приймання виконаних будівельних робіт  вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт форми КБ2в, які підписані та скріплені відтиском печатки зі сторони Позивача.  
За приписами частини першої  статті 853 ЦК України: замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
В силу дії  частини четвертої   статті 882 ЦК України: передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами; у разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною; акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Відтак, договір підряду складається із двох пов`язаних між собою зобов`язань: правовідношення, в якому виконавець має виконати певну роботу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити виконану роботу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.
З огляду на вказане, суд констатує, що Відповідач, по суті,  не надав суду пояснень стосовно причин не підписання актів КБ-2в та КБ-3 за 2020 рік, які були пред`явлені уповноваженій ним особі Докійчуку О.П., як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції (покликаючись лише на не отримання таких актів, що критично оцінено вище в даній постанові). 
Водночас, обов`язок замовника прийняти виконані роботи та підписати акти визначений як умовами Договору, так і нормами статей 853, 882 Цивільного кодексу України. 
Одним із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у підпункті 6 частини 1   статті 3 Цивільного кодексу України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частині 3  статті 509 Цивільного кодексу України вказано, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
На переконання колегії суду, Відповідач укладаючи вищезазначений Договір підряду мав правомірні очікування та законні сподівання на правомірну поведінку Позивача, як суб`єкта господарювання саме в рамках правовідносин спірного Договору, на добросовісне користування правами, визначеними Договором.
В силу дії пунктів 2.7 та 2.8 Договору, розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт їх вартість (№КБ-2в, КБ-3).
Як зазначено вище, Відповідач у відзиві на позов не визнав позовну вимогу про стягнення боргу зазначивши, що акти приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2в не містять підписів замовника та інженера із технічного нагляду, що не дає можливості з`ясувати достовірність зазначених даних. Жодних заперечень стосовно обсягів чи суми Відповідач не надав (так як і не надано відповіді на лист Позивача від 2 березня 2020 року), а ні місцевому господарському суду, а ні суду апеляційної інстанції.
Крім того, порядок прийняття робіт також регламентований Загальними умовами укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668 (далі - Загальні умови).
Пунктом 88 Загальних умов визначено, що приймання передача закінчених робіт проводиться у порядку, встановленому цими Загальними умовами, іншими нормативними актами та договором підряду.
Відповідно до пункті 89, 91, 96 Загальних умов лише після одержання повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчених робіт замовник зобов`язаний негайно розпочати їх приймання. Передача виконаних робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи. Підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних  розрахунків між сторонами.
Враховуючи положення наведених вище норм законодавства, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (зокрема, шляхом надання обґрунтованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.
Натомість судом встановлено, що вже станом на 14 вересня 2020 р. Замовник передав  будівельний  майданчик  з розташованим на ньому об`єктом незвершеного будівництва "Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Центральна, 42 у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області - будівництво" новому підряднику, не виконавши свій обов`язок перед Підрядником , встановлений статтею  882 ЦК України ( а. с. 40-41, т.3). 
Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття фактично виконаних і оглянутих робіт замовником. 
Згідно із статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шабельник проти України" (заява № 16404/03) від 19.02.2009 зазначається, що хоча стаття 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів як таких, бо це передусім питання, яке регулюється національним законодавством (див. рішення у справі "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.1998 та у справі "Тейшейра ді Кастру проти Португалії" від 09.06.1998).
З цих підстав,  суд застосовує статтю 79 Кодексу про те, що  наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Відповідно до дослідницьких та заключних частин  висновку   експерта   № 1090/1/02-2021  від 10.02.2021р. (складений для господарської справи № 906/582/20) та  № 1090/2/02-2021  від 11.02.2021р. (складений у кримінальному  провадженні  №12021060000000062), перелік фактично виконаних робіт та їх обсяги ( об`єми) по об`єкту "Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Центральна, 42 в с. Борщів Радомишльського району Житомирської області", які фактично можливо перевірити візуально-інструментальним обстеженням та відповідними вимірами, що встановлені на дату проведення  натурного обстеження та їх порівняння із обсягами робіт визначеними у акті приймання виконаних будівельних робіт за 2020 рік на суму 242163,60грн , наведено у додатку №2 до даного висновку. У дослідницькій частині  висновків судового експерта вказано, що частина робіт, що внесені до акту від 2020року на суму 242163,60грн не передбачалися початковою договірною ціною та тендерною документацією , але їх виконання було передбачене актами на виконання додаткових робіт, які погоджені замовником. Згідно висновків судового експерта до акту приймання виконаних будівельних робіт за 2020рік на загальну суму 242163,60грн безпідставно внесено роботи  на суму 20470,58грн, однак які фактично не виконані.  В іншій частині на суму 221693,02грн  підрядні роботи  фактично Підрядником виконані. Судом встановлено, що об`єктом експертного дослідження були всі виконані Підрядником роботи на об`єкті будівництва, в тому числі, прийняті Замовником та оплачені, а не лише ті, що зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт за 2020 рік на суму 242163,60грн. Заперечення Замовника про те, що фактично такі роботи Підрядником не виконувалися у період січня-травня 2020р., як зазначено у зустрічному позові , не спростовують висновки судових експертиз в частині їх фактичного виконання у 2019 році, однак оформлення яких проведено Підрядником у 2020році. 
З приводу висновку експерта колегія суддів зауважує наступне.
По-перше, Відповідач вказує, що не може вважатися висновком судової експертизи висновок спеціаліста, наданий заявникові на підставі його заяви, навіть якщо він має назву “висновок експерта”, оскільки особа набуває прав і несе обов`язки судового експерта тільки після одержання нею ухвали про призначення експертизи. При цьому Відповідач як на матеріально-правову підставу обґрунтування таких тверджень покликається на статтю 41 ГПК України.
Статтею 41 ГПК України (в редакції до прийняття змін до діючого ГПК України) визначено, що  для роз`яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз`яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим   Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов`язки, зазначені у   статті 31   цього Кодексу. Сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав, зазначених у частинах п`ятій і шостій статті 31 цього Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що статтею 98 ГПК України (в редакції від 3 жовтня 2017 року) визначено, що: висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.  Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Відповідно з прийняттям нової редакції ГПК України (3 жовтня 2017 року) у кодексі появилося таке поняття як експертиза (раніше ж була судова експертиза) та законодавець надав учасникам справи  можливість з метою  дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань,  замовляти та подавати суду висновок експерта, зроблений  на замовлення учасника справи із зазначенням у ньому всіх необхідних даних та вимог.
Крім того, Відповідач залишає поза увагою ту обставину, що у висновку експерта зазначено, що: експерту відомий зміст частини 7 статті 98 ГПК України, висновок підготовлений для подання до суду, та що експерт обізнаний  про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (стаття 384 та стаття 385 КК України).
По-друге, Відповідач зазначає про нечітке висловлення питань, що були поставлені на розгляд експертові. Однак, колегія суду зазначає, що лише експерт за результатами проведеної експертизи може встановлювати обставини щодо форми та змісту поставлених запитань, уточняти питання в процесі проведення експертного дослідження та відхиляти у разі неможливості дати відповідь на поставленні питання (при цьому судом не беруться до уваги будь-які правові висновки, а лише ті, що стосуються предмету спору, тобто обсягу фактично  виконаних Позивачем робіт по Договору).
Таким чином, на переконання колегії суддів судом першої інстанції при винесенні оскарженого рішення, в сукупності із іншими доказами наявними у справі  було правомірно взято до уваги висновок   експерта №1090/1/02-2021  від 10.02.2021 (складений для господарської справи № 906/582/20).
Відтак, враховуючи усе вищевстановлене в даній постанові колегія суддів приходить до висновку, що Позивачем доведено обставини виконання робіт на підставі актів виконаних будівельних робіт за 2020 рік (які доведені до відома Відповідача до моменту звернення Позивача з даним Позовом), частково, а саме  на суму 221693,02грн.
При цьому, суд апеляційної інстанції не переглядає рішення суду першої інстанції в частині стягнення збитків (упущеної вимоги) з Замовника в сумі 150441,60 грн, оскільки таке рішення в цій частині не оскаржується. 
Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими    судом обставинами справи.
Отже, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 05.07.2021 у справі №906/582/20  прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.
Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.
  
Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
                      
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації  на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.07.21 у справі № 906/582/20  залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 05.07.21 у справі №906/582/20  залишити без змін.  
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття      та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

4.  Справу №906/582/20 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "12" жовтня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Миханюк М.В. 

Суддя                                                                                              Дужич С.П.  

Суддя                                                                                              Коломис В.В.