ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" листопада 2021 р.     м.Львів                       Справа №926/1334/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                                І.Б. Малех
суддів                                                                                                    В.М. Гриців,
          О.В. Зварич, 
секретар судового засідання                    Кришталь М.Б. 

за апеляційною скаргою Фізичної особи – підприємця Скляр Галини Василівни, б/н від 20.09.2021 (вх. № апеляційного суду 01-05/3253/21, 01-05/3275/21 від 24.09.2021) 
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 17 серпня 2021 року (суддя Миронюк С.О., повний текст рішення складено та підписано 25.08.2021, м. Чернівці) 
у справі №926/1334/21
за позовом Управління з питань економічного розвитку, торгівлі та інвестицій Новодністровської міської ради Чернівецької області, м. Чернівці
до Фізичної особи-підприємця Скляр Галини Василівни, м. Новодністровськ, Чернівецька область 
про стягнення заборгованості в сумі 22 187,70 грн. та розірвання договору оренди

за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
ВСТАНОВИВ:
          В квітні 2021 року на розгляд Господарського суду Чернівецької області поступила позовна заява Управління з питань економічного розвитку, торгівлі та інвестицій Новодністровської міської ради Чернівецької області до Фізичної особи – підприємця Скляр Г.В. про стягнення заборгованості в сумі 22187,70 грн. та розірвання договору оренди майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м.Новодністровська від 01.08.2018 №02/18 (а.с.1-4). 
          В обґрунтування вимог позовної заяви , позивач посилається на те, що на підставі договору оренди майна №02/18 від 01.08.2018 позивач передав відповідачу в оренду приміщення загальною площею 21,6 м. кВ. , які розміщені за адресою: Чернівецька область, м. Новодністровськ, м-н. «Діброва», 1-Б, а останній прийняв це приміщення та зобов`язався щомісячно сплачувати орендну плату. Однак, в порушення умов договору відповідач орендну плату не вносив, що відповідно призвело до виникнення заборгованості в сумі 22187,70 грн. Як вказує позивач дана заборгованість відповідача виникла, внаслідок систематичних несплат орендних платежів, а відтак поряд із стягненням заборгованості просить також розірвати договір оренди майна №02/18 від 01.08.2018. В обґрунтування даних вимог, позивач, посилається на положення ч.3 ст. 30, ст. 161-164, ст. 22, ч.3 ст. 386, ч.1 ст. 623, ст. 1166 ЦК України ст. 286 ГК України. 
          В свою чергу, відповідач даної заборгованості не визнає, про що вказує у відзиві на позов, при цьому вказує на відсутність доказів права власності орендованого майна за позивачем, а також відсутності акту прийому-передачі нерухомого майна. 
          Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.08.2021 у справі №926/1334/21 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з фізичної особи – підприємця Скляр Галини Василівни на користь Управління з питань економічного розвитку, торгівлі та інвестицій Новодністровської міської ради Чернівецької області заборгованість в сумі 22187,70 грн. та судовий збір в сумі 4540,00 грн.; розірвано договір оренди майна , що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Новодністровськ №02/18 від 01.08.2018, укладеного КП «Новодністровський житловик» (Управління з питань економічного розвитку, торгівлі та інвестицій Новодністровської міської ради Чернівецької області) та фізичною особою – підприємцем Скляр Галиною Василівною. 
Дане рішення мотивовано тим, що матеріалами справи доведено, те, що відповідачем орендна плата за користування орендованим нежитловим приміщенням за адресою Чернівецька область, м. Новодністровськ, м-н «Діброва» за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 у встановлених порядку та розмірі не вносилась, а відтак сума заборгованості в розмірі 22187,70 грн. визнана обґрунтованою. З огляду на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за умовами договору оренди №02/18 від 01.08.2018, керуючись ч.3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ч.1 ст. 782 ЦК України місцевим господарським судом визнано підставною позовну вимогу про дострокове розірвання договору оренди майна №02/18 від 01.08.2018. 

Відповідач – Фізична особа – підприємець Скляр Галина Василівна, не погодившись з винесеним рішенням подала апеляційну скаргу , в якій посилається на те, що таке прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:
- скаржник вказує, що позивачем не додано жодного доказу існування майна площею 20,0 кв. м. та те, що дане майно є комунальною власністю і перебуває в оперативному управління позивача. При цьому, вказує, що в матеріалах справи відсутній акт прийому-передачі приміщення площею 20,0 кв. м., відповідно до договору оренди майна №02/18 від 01.08.2018;
- також, суд першої інстанції на думку скаржника не звернув увагу на те, що спірне приміщення відповідачем, після здійснення перепланування, не використовується, у зв`язку з відсутністю на нього належних документів про право власності та у зв`язку з не приведення у відповідність договору оренди майна №02/18 від 01.08.2018. 
- крім цього, скаржник звертає увагу на те, що у позовній заяві позивач зазначає про передачу в користування відповідачу нежитлового приміщення, площею 20,0 кв. м., а суд першої інстанції вказує, що позивачем передано у користування відповідачу приміщення площею 21,6 кв. м. , що свідчить на думку останнього про вихід за межі позовних вимог. 
Відповідно до цього, скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 17 серпня 2021 року у справі №926/1334/21 повністю і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Також, просить стягнути з позивача судові витрати понесені ним на сплату судового збору та пов`язані з розглядом справи, а також витрати на правову допомогу. 

Позивач - Управління з питань економічного розвитку, торгівлі та інвестицій Новодністровської міської ради Чернівецької області письмового відзиву на апеляційну скаргу в даній справі не подав. 

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 (головуючий суддя Малех .Б., судді Гриців В.М., Зварич О.В) поновлено фізичній особі – підприємцю Скляр Г.В. строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.08.2021 у справі №926/1334/21 та відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. 
В подальшому, ухвалою суду від 01.11.2021 призначено розгляд справи №926/1334/21 в судове засідання на 17.11.2021, при цьому вказано, що неявка уповноважених представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи відповідно до положень ч.12 ст. 270 ГПК України. 
В судове засідання 17.11.2021 сторони участі уповноважених представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 01.11.2021, про що свідчать поштові повідомлення про вручення №7901011510143, №7901011510135. 
Станом на 17.11.2021 додаткових доказів та клопотань про відкладення розгляду справи не поступало, а відтак судова колегія ухвалила розглядати справу по наявних у ній матеріалах.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що у задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи – підприємця Скляр Г.В. на рішення Господарського суду Чернівецької області від 17 серпня 2021 у справі №926/1334/21 належить відмовити з таких підстав.
06.05.2009 між Комунальним підприємством «Новодністровський житловик» (орендодавець) та Приватним підприємцем Чевель (в майбутньому Скляр) Галиною Василівною (орендарем) укладеного договір оренди приміщення, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Новодністровськ № 108.
Відповідно до акту прийому-передачі від 06.05.2009 КП «Новодністровський житловик» передало відповідачу частину холу, площею 20,0 м. кв. у будинку № 1Б мікрорайону «Діброва» .
01.08.2018 між Комунальним підприємством «Новодністровський житловик» (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Скляр Галиною Василівною (орендарем) укладеного договір оренди майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Новодністровськ № 02/18, згідно пункту 1.1 якого на підставі рішення виконавчого комітету Новодністровської міської ради від 02.05.2018 № 65/5 передано, а відповідачем прийнято у строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 20,0 кв. м, розташоване за адресою: Чернівецька область, м. Новодністровськ, м-н. «Діброва», 1-Б з метою використання його для розміщення майстерні з ремонту ювелірних виробів.
Пунктом 9.1. даного договору передбачено, що його укладено з 01.08.2018 до 01.07.2021.
При цьому, умовами договору встановлено, що за користування майном відповідач сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Новодністровськ, затвердженої рішенням Новодністровської міської ради від 21.03.2013 № 13, та на дату укладення цього договору місячний розмір якої, згідно з розрахунком орендної плати, становить 992,78 грн. (без ПДВ) (пункти 2.1., 2.2. договору).
Згідно із пунктами 2.3 та 2.4 договору розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається, шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на офіційно встановлений індекс інфляції за попередній місяць. Орендна плата не враховує: суму ПДВ, комунальні послуги ( послуги на вивезення та утилізації ТПВ, газопостачання, водопостачання та водовідведення, електропостачання, експлуатаційні витрати тощо; витрати пов`язані з відшкодуванням витрат Орендодавця за сплату орендної плати тощо).
29.12.2018 між Управлінням з питань економічного розвитку, торгівлі та інвестицій Новодністровської міської ради (УЕРТІ) та фізичною особою-підприємцем Скляр Галиною Василівною на підставі рішення Новодністровської міської ради від 27.12.2018 № 374 «Про передачу в оперативне управління комунального майна» та рішення Новодністровської міської ради від 13.12.2018 №362 «Про затвердження положення про оренду комунального майна» укладено Додаткову угоду до Договору оренди майна за № 29-2/12/18 якою сторони внесли зміни, а саме:
« 1.1. вважати та визнавати стороною договору № 02/18 від 01.08.2018 «Управління з питань економічного розвитку, торгівлі та інвестицій Новодністровської міської ради», що надалі буде вважатися та іменуватися «орендодавцем» за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Новодністровськ.
1.2. словосполучення в назві та тексті договору № 02/18 від 01.08.2018 р. «що належить до комунальної власності міста Новодністровськ» замінити на «що належить до комунальної власності Новодністровської об`єднаної територіальної громади».
1.3. пункт 1.3.1 договору № 02/18 від 01.08.2018 р. викласти в наступній редакції: «1.3.1. загальна площа об`єкту оренди 21,6 кв.метрів ».
1.4. пункт 2.1. договору № 02/18 від 01.08.2018 р. викласти в наступній редакції: « 2.1. орендна плата визначається на підставі методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна комунальної власності Новодністровської об`єднаної територіальної громади, затвердженої рішенням міської ради від 13.12.2018р. № 362 ».
1.5. пункт 2.7. договору № 02/18 від 01.08.2018 р. викласти в наступній редакції: « 2.7. орендна плата перераховується до загального фонду міського бюджету».
1.6. пункт 8.3. договору № 02/18 від 01.08.2018 р. викласти в наступній редакції: « 8.3. орендарі, які мають намір продовжити договір оренди за два місяці до закінчення дії цього договору подають орендодавцю заяву встановленої форми та необхідний пакет документів. Якщо орендар за два місяця до закінчення договору оренди не надає заяву та повний пакет документів, договір вважається розірваним з дати його закінчення, а орендар втрачає першочергове право на оренду даного приміщення.
Заява щодо продовження договору оренди виноситься на розгляд виконавчого комітету Новодністровської міської ради, у разі оренди цілісного майнового комплексу на засідання Новодністровської міської ради. Додаткова угода щодо продовження терміну дії договору оренди укладається у разі прийняття позитивного рішення».
1.7. пункт 8.4. договору № 02/18 від 01.08.2018 р. викласти в наступній редакції: « 8.4. чинність цього Договору припиняється внаслідок - закінчення строку, на який його було укладено; приватизації орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; банкрутства орендаря; ліквідації орендаря - юридичної особи; у разі смерті орендаря (якщо орендарем є фізична особа-підприємець); у разі відмови виконавчого комітету або Новодністровської міської ради щодо продовження терміну дії».
1.8. пункт 8.5. договору № 02/18 від 01.08.2018 р. викласти в наступній редакції: « 8.5. орендар який має намір розірвати договір оренди, зобов`язаний за два місяця направити на адресу орендодавця заяву про його розірвання».
Обставинами справи встановлено, що відповідачем прострочувалась сплата орендних платежів, в підтвердження чого свідчать листи позивача №1579 від 15.08.2019, №246 від 18.11.2019, №27 від 05.02.2020 (а.с.33,34,35). Дані листи отримані відповідачем, про що свідчить підпис останньої на таких. 
12.02.2021 позивачем надіслана відповідачу досудова вимога за №309 від 12.02.2021 про стягнення заборгованості з орендної плати, в якій вказано, що розмір такої складає 22187,70 грн., яку останній просить перерахувати. Крім цього, додатково повідомляє, що у разі невиконання даної досудової вимоги, шляхом сплати заборгованості у повному обсязі, протягом 10 календарних днів з дня її отримання, буде звертатись до суду за примусовим задоволенням такої та про дострокове розірвання договору оренди (а.с.39). Дана вимога отримана відповідачем, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення №6023601462941 (а.с.40). 

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:
У відповідності до вимог ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до вимог ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За умовами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як встановлено обставинами справи в сторін в даній справі виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди нерухомого майна № 02/18 від 01.08.2018 із подальшими змінами та доповненнями. На підставі якого у відповідності до акту приймання-передачі від 06.05.2009 позивач передав відповідачу нежитлове приміщення (а.с.84).
Згідно вимог статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Відповідно до частин 1 та 5 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. 
Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Відповідно до пункту 4.1.3 Договору орендар зобов`язувався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.
Відповідно до частини 1 статті 286 Господарського кодексу України (надалі – ГК України) орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.
Матеріалами справи встановлено, що відповідач орендні платежі за користування приміщенням в період з 01.01.2019 по 31.12.2020 років в повному обсязі не сплачував, що призвело до виникнення основної заборгованості в сумі 22   187,70 грн., яка підтверджується розрахунком позивача (а.с.32) та не спростована належними і допустимими доказами відповідачем, а ні в суді першої, ні апеляційної інстанцій.
Слід зазначити, що 15.08.2019, 18.11.2019 та 12.02.2020 р.р. позивачем на адресу відповідача надіслано претензії № 1579, № 246 та № 309, з вимогою оплатити борг в сумі 22 187,70 грн. (а.с.33,34,35). Дані претензії отримані відповідачем, про що свідчить його підпис, але залишені без задоволення.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідачем не надано доказів сплати орендної плати за вказаний період, ні суду першої ні апеляційної інстанцій.
З огляду на викладене, місцевим господарським судом зроблено обґрунтований висновок про порушення відповідачем умов договору в частині своєчасного зобов`язання по сплаті обумовлених наведеним договором платежів.
А отже, місцевим господарським судом обґрунтовано визнано вимоги позивача про стягнення заборгованості по орендній платі за приміщення в сумі 22   187,70 грн. за договором оренди майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Новодністровськ № 02/18 від 01.08.2018 року такими, що підлягають до задоволення. При цьому слід зазначити, що відповідач в апеляційній скарзі по суті не заперечує даної суми заборгованості. 
Відповідно до п. 8.4. договору дія договору припиняється в односторонньому порядку орендодавцем у разі невиконання орендарем вимог п. 3.1. та 3.2. даного договору при невнесенні двох орендних платежів підряд, або при невчасному внесені без погодження з орендодавцем трьох орендних платежів на протязі півроку.
Згідно із п. 8.4. договору, який кореспондується із ч.3 ст.291 Господарського кодексу України - договір може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї сторони договір може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених цим договором та законодавчими актами України.
Частиною 2 статті 651 ЦК України, визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.
Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.
Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене ч. 1 ст. 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.
Водночас, місцевим господарським судом вірно відмічено, що орендоване майно є комунальним, тому на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про оренду державного та комунального майна», згідно з ч. 3 ст. 26 якого, підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов`язань. При цьому, зазначена норма застосовується з урахуванням наведених вище загальних положень ГК України та ЦК України.
Таким чином, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як не внесення орендної плати є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).
Матеріалами справи доведено, що відповідач орендну плату за користування орендованим нежитловим приміщенням за адресою: Чернівецька область, м. Новодністровськ, м-н. «Діброва», 1-Б , за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 р.р. у встановлених порядку та розмірі не вносив, остання часткова оплата відбулась в жовтні 2019 року (а.с.32). Даного висновку місцевого господарського суду відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами в апеляційній скарзі. 
Відтак, враховуючи наведене, обґрунтованим є висновок місцевого господарського суду, що невиконання відповідачем взятих на себе за умовами договору оренди № 02/18 від 01.08.2018 зобов`язань по сплаті орендної плати є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Новодністровськ №02/18 від 01.08.2018, а відтак правомірно розірвано такий. 
Щодо твердження скаржника про відсутність акту прийому-передачі, то судова колегія апеляційного суду зазначає, що в матеріалах справи наявний акт прийому-передачі до договору оренди приміщення №108 від 06.05.2009, згідно якого частину холу у буд. №1Б , м-ну «Діброва», загальною площею 20,0 кв. м. орендодавець передав, а орендар прийняв (а.с.84). 
Щодо твердження скаржника про те, що спірне приміщення відповідачем після здійснення перепланування не використовується ним у зв`язку з відсутністю на нього належних документів про право власності та у зв`язку з не приведенням у відповідність до договору оренди майна №02/18 від 01.08.2018, то судова колегія зазначає, що дане не впливає, щодо сплати орендної плати за дане приміщення. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що скаржник не використовував дане приміщення в спірний період і такий звертався до позивача з врегулюванням даного питання. 
Скаржник, в апеляційній скарзі також стверджує проте, що у позовній заяві позивач зазначає про передачу в користування відповідачу нежитлового приміщення площею 20,0 кв. м., а суд першої інстанції вказує, що позивачем передано у користування відповідачу приміщення площею 21,6 кв. м., що свідчить на думку останнього про вихід за межі позовних вимог. 
Дане спростовується наступним: згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.04.2020 №207943647 територіальна громада в особі Новодністровської міської ради є власником нежитлового приміщення (1А) , що знаходиться у м. Новодністровськ, м-н «Діброва», 1-Б, загальною площею 21,6 кв. м. При цьому слід зазначити, що 29.12.2018 Управлінням з питань економічного розвитку, торгівлі та інвестицій Новодністровської міської ради (УЕРТІ) та фізичною особою-підприємцем Скляр Галиною Василівною на підставі рішення Новодністровської міської ради від 27.12.2018 № 374 «Про передачу в оперативне управління комунального майна» та рішення Новодністровської міської ради від 13.12.2018 №362 «Про затвердження положення про оренду комунального майна» укладено Додаткову угоду до Договору оренди майна за № 29-2/12/18 якою сторони внесли зміни, а саме, зокрема і в п. 1.3. пункт 1.3.1 договору № 02/18 від 01.08.2018 викладено в наступній редакції: « 1.3.1. загальна площа об`єкту оренди 21,6 кв.метрів ». 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.08.2021 у справі №926/1334/21 по суті прийнято вірно, однак його слід змінити, в частині розподілу судових витрат, а саме, виключивши з резолютивної частини рішення п.4, де вказано про стягнення з відповідача на користь позивача 2270,00 грн. судового збору, з огляду на те, що у п.2 вже стягнуто з позивача на користь відповідача 4540,00 грн. судового збору (сума судового збору по двох вимогах). В решті рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.08.2021, в даній справі, слід залишити без змін, з огляду на те, що таке прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в даному рішенні.
Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у цьому випадку, суд апеляційної інстанції, по суті не змінює рішення, то відповідно до вимог ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -   
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Скляр Галини Василівни, б/н від 20.09.2021– залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.08.2021 у справі №926/1334/21, змінити в частині розподілу судових витрат, а саме виключивши з резолютивної частини рішення пункт 4, а в решті рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.08.2021 в даній справі - залишити без змін.
3.          Судовий збір за подання апеляційної скарги – покласти на Фізичну особу – підприємця Скляр Галину Василівну
4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України. 
5.          Матеріали справи №926/1334/21 повернути Господарському суду Чернівецької області. 

Головуючий суддя                                                                      І.Б. Малех 

Суддя                                                                                          В.М. Гриців

Суддя                                                                                          О.В.Зварич