Ухвала
 
25 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 520/5764/17
 
провадження № 61-18878ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Висоцького Володимира Едуардовича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. 
 
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2021 року скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Долинського М. М. визнано необґрунтованою та залишено без задоволення.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2021 року в мотивувальній частині змінено та викладено її в редакції цієї постанови.
 
В іншій частині ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2021 року залишено без змін.
 
У листопаді 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Висоцького В. Е. на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Висоцький В. Е., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник вказує ту обставину, що суди дійшли помилкового висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки не надали оцінки спірній постанові приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. від 21 березня 2020 року про відкладення проведення виконавчих дій.
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Київського районного суду м. Одеси цивільну справу № 520/5764/17 за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 28 грудня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян