Постанова
Іменем України
25 листопада 2021 року                                        
м. Київ
справа № 824/156/20
провадження № 61-15353ав20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
учасники справи:
заявник - Акціонерне товариство «БМ-Банк»,
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Офісбуд»,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «БМ-Банк»на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня                       2020 рокуу складі судді Болотова Є. В. про повернення заяви Акціонерного товариства «БМ-Банк» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 20 вересня 2017 року у справі № 234/2016 за позовом Акціонерного товариства «БМ-Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Офісбуд» про стягненнягрошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог заяви
18 вересня 2020 року представник Акціонерного товариства «БМ-Банк» (далі -                      АТ «БМ-Банк») звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 20 вересня 2017 року.
Заява обґрунтована тим, що 20 вересня 2017 року рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації у справі № 234/2016 стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю «Офісбуд» (далі - ТОВ «Офісбуд») на користь АТ «БМ-Банк» 22 550 000,00 дол. США на сплату заборгованості з повернення суми кредиту, отриманого за кредитним договором № 14-114/15/361-06-КР від 01 грудня 2006 року, 1 564 733,96 дол. США на сплату відсотків за користування сумою кредиту до настання терміну її повернення, 6 641 787,77 дол. США - відсотків за користування сумою кредиту після настання терміну її повернення, 474 413,41 дол. США - пені за прострочення повернення суми кредиту, 7 870,88 дол. США - штрафу за прострочення сплати відсотків за кредитом, 100 087,00 дол. США на відшкодування витрат                          АТ «БМ-Банк» зі сплати арбітражного збору.
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду як суду першої інстанції 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 рокузаяву АТ «БМ-Банк» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації                                від 20 вересня 2017 року у справі № 234/2016 повернено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що поданий представником                    АТ «БМ-Банк» переклад рішення суду та переклад кредитного договору, засвідчені                    ОСОБА_1 , яка тимчасово виконує обов`язки нотаріуса м. Москви Корсика В. К. Представник не надав відомостей про особу ОСОБА_1 , зокрема: не зазначив її посаду; інформацію про її повноваження; наказ про покладення на цю особу тимчасове виконання обов`язків нотаріуса; не додав посадову інструкцію на підтвердження права останньої вчиняти нотаріальні дії, тощо. Крім того, при засвідченні підпису перекладача відсутній підпис ОСОБА_1 , яка тимчасово виконує обов`язки нотаріуса, та не проставлена печатка нотаріуса. Відповідний підпис та печатка наявні лише під текстом, викладеного російською мовою. При посвідченні вищеназваних документів ОСОБА_1 не зазначила відомостей про перевірку дієздатності та кваліфікації перекладача. Враховуючи наведене, подані представником АТ «БМ-Банк» переклади рішення суду та кредитного договору, не відповідають вимогам закону.
Оскільки відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, у встановлений ухвалою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року строк, недоліки заяви у повному обсязі не усунені, заява вважається неподаною та підлягає поверненню.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У жовтні 2020 року АТ «БМ-Банк» звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року та направити справу до Київського апеляційного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. 

Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду як суду апеляційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «БМ-Банк» та витребувано матеріали  справи.
26 жовтня 2020 року АТ «БМ-Банк»направило на адресу Верховного Суду доповнення до апеляційної скарги. 
Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.
Ухвалою від 21 вересня 2020 року суд першої інстанції залишив заяву АТ «БМ-Банк» без руху та надав строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати 10 днів         з дня вручення ухвали, вказавши, що в порушення пунктів 1, 2 частини четвертої статті 476 ЦПК України подані представником банку до заяви копії рішення міжнародного комерційного арбітражу та арбітражної угоди не відповідають вищенаведеним вимогам. Крім того, до заяви не додано засвідчений відповідно до законодавства переклад українською мовою рішення міжнародного комерційного арбітражу та арбітражної угоди.
Запропоновано заявнику усунути недоліки, а саме: зазначити дату отримання рішення міжнародного комерційного арбітражу; надати оригінал належним чином засвідченого арбітражного рішення або нотаріально завірену копію такого рішення, оригінал арбітражної угоди або нотаріально завірену копію такої угоди,                                    а також засвідчений відповідно до законодавства переклад арбітражного рішення та арбітражної угоди.
Останній день строку для усунення недоліків заяви АТ «БМ-Банк»припадав                               на 08 жовтня 2020 року.
05 жовтня 2020 року представник АТ «БМ-Банк»надав уточнену заяву про визнання                 і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду, оригінал належним чином засвідченого арбітражного рішення та нотаріально засвідчений переклад українською мовою цього рішення, нотаріально засвідчену копію кредитного договору та нотаріально засвідчений переклад українською мовою цього кредитного договору.
У разі не усунення недоліків, суд мав повернути заяву не раніше 09 жовтня 2020 року, проте повернув 07 жовтня 2020 року, до закінчення встановленого строку.
АТ «БМ-Банк» протягом 07 та 08 жовтня 2020 року могло подати завірений відповідно до законодавства переклад арбітражного рішення та кредитного договору, проте Київський апеляційний суд обмежив право заявника протягом встановленого строку надати суду повний пакет документів на виконання ухвали про усунення недоліків заяви АТ «БМ-Банк».
Отже, ухвала Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року постановлена                  з порушенням норм частини п'ятої статті 185 ЦПК України.
Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
У листопаді 2020 року ТОВ «Офісбуд»подало відзив на апеляційну скаргу                                  АТ «БМ-Банк», у якому, посилаючись на додержання норм процесуального права, просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.  
Зазначено, що оскільки АТ «БМ-Банк» не усунуло недоліки заяви вказані в ухвалі Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року, то відповідно                                      до частини третьої статті 185 ЦПК України суд правильно повернув заяву.
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно з частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Відповідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частиною другою статті 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення заяви особі, яка її подала, проводиться без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. В такому випадку судове засідання не проводиться.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які                              є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією                               з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це                      є порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини                      і основоположних свобод (далі - Конвенція), на справедливий судовий розгляд, до якого також відноситься і право на апеляційне оскарження.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у статті 6 Конвенції, згідно з якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також                                    і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Delcourt V. Belgium» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Hoffmann V. Germany» від 11 жовтня 2001 року).
ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить зазначену статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, що надаються сторонам у цивільних справах, а й захищає, у першу чергу, те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, -доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
У рішенні у справі «Скорик проти України» від 08 січня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право в апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались відповідно до національного правопорядку, а також роль апеляційного суду у них.
Отже, апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав                   і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи у випадках та порядку, встановлених ЦПК України.
Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.
Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому                         ЦПК України.
Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені в Главі 3 Розділу ІХ «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів»                     ЦПК України.
Суд першої інстанції ухвалою від 21 вересня 2020 року залишив заяву АТ «БМ-Банк» без руху та надав строк на усунення її недоліків, який не може перевищувати 10 днів                  з дня вручення ухвали, оскільки представник банку до заяви не додав копії рішення міжнародного комерційного арбітражу та арбітражної угоди вищенаведеним вимогам. Крім того, до заяви не додав засвідчений відповідно до законодавства переклад українською мовою рішення міжнародного комерційного арбітражу та арбітражної угоди.
Повернувши заяву АТ «БМ-Банк», суд апеляційної інстанції виходив з того, що                               АТ «БМ-Банк» не усунуло недоліки, зазначені в ухвалі від 21 вересня 2020 року.
Верховний Суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
У статті 476 ЦПК України визначено вимоги до форми і змісту заяви.
Згідно з пунктом п`ятим частини другої статті 476 ЦПК України у заяві про визнання                 і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу має бути зазначена дата отримання рішення міжнародного комерційного арбітражу особою, яка звернулася із заявою.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини четвертої статті 476 ЦПК України до заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу додаються оригінал належним чином засвідченого арбітражного рішення або нотаріально завірена копія такого рішення; оригінал арбітражної угоди або нотаріально завірена копія такої угоди.
Згідно з частиною п`ятою статті 476 ЦПК України до заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, поданої без додержання вимог, визначених у цій статті, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.
Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способом і строком їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою                    в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Залишивши заяву АТ «БМ-Банк» без руху, суд першої інстанції надав строк на усунення її недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали                     від 21 вересня 2020 року.
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі,                 зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Згідно з частиною першою статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.
Відповідно до статті 253 ЦК Україниперебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Згідно з трекінгом Укрпошти АТ «БМ-Банк» отримало копію ухвали від 21 вересня 2020 року про залишення заяви без руху 28 вересня 2020 року (а. с. 95).
Отже, останнім днем для усунення недоліків заяви було 08 жовтня 2020 року.
Проте ухвала Київського апеляційного суду постановлена 07 жовтня 2020 року, тобто до закінчення визначеного судом строку для усунення недоліків заяви АТ «БМ-Банк».
Отже, ухвала Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року постановлена                  з порушенням частини п`ятої статті 185 ЦПК України, що є обмеженням права заявника надати суду повний пакет документів на виконання ухвали про усунення недоліків заяви АТ «БМ-Банк».
З урахуванням наведеного ухвала Київського апеляційного суду від 07 жовтня                  2020 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Київського апеляційного суду.
26 жовтня 2020 року АТ «БМ-Банк»направило на адресу Верховного Суду доповнення до апеляційної скарги. 
Верховний Суд не бере до уваги доповнення до касаційної скарги, з огляду на таке. 
Відповідно до частини першої статті 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.
Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року АТ «БМ-Банк» отримало 09 жовтня 2020 року. АТ «БМ-Банк» 26 жовтня 2020 року поштовим зв`язком направило до Верховного Суду доповнення до апеляційної скарги. 
Отже, доповнення до апеляційної скарги подано поза межами строку, визначеного законом.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами
для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі,                    і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції
є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на те що Київський апеляційний суд, як суд першої інстанції, порушив норми процесуального права, ухвала Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 24, 185, 351, 354, 364, 367-369, 374, 379, 381-384, 476 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «БМ-Банк» задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року скасувати.
Справу за заявою Акціонерного товариства «БМ-Банк» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 20 вересня 2017 року у справі      № 234/2016 за позовом Акціонерного товариства «БМ-Банк» до Товариства                              з обмеженою відповідальністю «Офісбуд» про стягнення грошових коштів направити до Київського апеляційного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             А. С. Олійник
                                                                                                                        С. О. Погрібний
                                                                                                                        В. В. Яремко