УХВАЛА

25 жовтня 2021 року  
Київ
справа №640/1917/20
адміністративне провадження №К/9901/37280/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року в справі №640/1917/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, 
в с т а н о в и в :
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Офісу Генерального прокурора, Міністерства оборони України в якому з урахуванням зави про збільшення розміру позовних вимог просив:
- визнати протиправним та скасувати п. 22 параграфу 4 наказу Міністра оборони України №709 від 13.12.2019 (по особовому складу) яким підполковника юстиції ОСОБА_1 , прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, відповідно до п. 18 розділу ІІ Прикінцевих положень та перехідних положень Закону України від 19.09.2019 №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури» та п. 2 ч. 5  ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»  звільнено з військової служби у запас за пп. «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів) з 13.12.2019;
- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора №1189-вк від 20.12.2019, яким прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України підполковника юстиції ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас відповідно до пп. «г»    п. 2 ч. 5  ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»  (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів) та виключено зі списків особового складу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України з 31.12.2019;
- визнати протиправним та скасувати наказ Офісу Генерального прокурора №1486ц від 11.06.2020, яким внесено зміни до наказу Генерального прокурора №1189-вк від 20.12.2019, а саме п. 1 у редакції: «Підполковника юстиції ОСОБА_1 , якого наказом Міністра оборони України №709 від 13.12.2019 звільнено з військової служби у запас відповідно до пп. «г» 2 ч. 5  ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»  (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів) з 31.12.2019 звільнити з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, виключити із списків особового складу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, усіх видів забезпечення та направити його особову справу до Личаківсько-Залізничного об`єднаного районного військового комісаріату міста Львова»;
- поновити ОСОБА_1 на військовій службі у Міністерстві оборони України з 13.12.2019, як особу офіцерського складу Збройних Сил України, який відряджений до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі;
- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора в Офісі Генерального прокурора з 31.12.2019;
- стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 31.12.2019 по дату винесення судового рішення з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплатити щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу затвердженого  постановою КМУ №44 від 15.01.2004.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку задоволено частково.
Скасовано пункт 1 Наказу Генеральної прокуратури України №1189-вк від 20 грудня 2019 року та зазначено, що вважати ОСОБА_1 звільненим з посади прокурора відповідно до пункту 1 в редакції Наказу Офісу Генерального прокурора від 11 червня 2020 року №1486ц.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаними рішеннями, позивачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 18 жовтня 2021 року.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
У касаційній скарзі позивач зазначає про застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішення норми права без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у п. 29 постанови від 24 квітня 2019 року у справі №815/1554/17 в частині покладення на роботодавця обов`язку зазначення в наказі про звільнення конкретної, визначеної Законом, підстави для такого звільнення; у п. 46 розділу 4 постанови від 30 липня 2019 року у справі №804/406/16 та абзаці 16 розділу «Позиція Верховного Суду» постанови від 08 серпня 2019 року у справі №813/150/16 в частині пріоритетності норм щодо підстав звільнення прокурора, зазначених у Законі України «Про прокуратуру» та висновку, що звільнення прокурора з посади здійснюється лише з підстав та в порядку, передбачених цим законом; у абзацах 17-19 розділу «Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права» постанови від 05 лютого 2020 року у справі №725/3265/18 та абзаці 40 постанови від 28 березня 2018 року у справі №522/5656/16ц в частині висновків суду, що звільнення працівника з підстав, не передбачених Законом, або з порушенням установленого Законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника, а зміна дати звільнення під час судового розгляду не може вважатися поновленням порушеного права.
Водночас зазначено про відсутність висновку Верховного Суду щодо зазначення та розмежування в наказах про звільнення прокурорів військових прокуратур підстав звільнення з військової служби та звільнення з посади прокурора; щодо застосування обмежень, передбачених частиною п`ятою статті 51 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №113-ІХ від 19.09.2019, до прокурорів, які звільнені з посади, не відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та незаконність такого звільнення при застосування таких обмежень; а також відсутність висновку щодо питання застосування частин першої та другої статті 235 Кодексу законів про працю України у випадку фактичного припинення трудових відносин між особою та органами державної влади, але при відсутності у наказі про припинення трудових відносин формулювання «звільнення з посади». 
Обґрунтування скаржником наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого статтею 329 цього Кодексу, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 327-331, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року в справі №640/1917/20.
Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали справи №640/1917/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	О. В. Калашнікова