Номер провадження: 22-ц/813/2904/21 
Номер справи місцевого суду: 492/1040/19
Головуючий у першій інстанції Черевата В.І.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А.П.,
за участю секретаря – Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Арцизької районної державної нотаріальної контори – адвоката Мхітарян Олександра Сергійовича на додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 25 вересня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до Арцизького районного суду Одеської області з позовом відповідно до якого просила ухвалити рішення, яким визнати незаконною та скасувати постанову державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори, код ЄДРПОУ 02899619, Панашенка Ігоря Петровича № 677/02-14 від 31.05.2019 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зобов`язати державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори, код ЄДРПОУ 02899619, ОСОБА_2 вирішити питання стосовно видачі їй свідоцтва про право на спадщину, яку вона прийняла у встановленому законом порядку після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа №555/2018) та стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 1 - 4).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який залишив на ім`я позивача заповіт на все майно, що буде належати йому на день його смерті. Заповіт був складений і посвідчений у встановленому законом порядку у селі Долинівка Арцизького району Одеської області 18 січня 2016 року об 11 годині 40 хвилин секретарем виконавчого комітету Долинівської сільської ради Арцизького району Одеської області Колесніковою Ю.Ф.
Спадщину позивач прийняла в установленому порядку, звернувшись 27 листопада 2018 року із заявою до Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області. 7 грудня 2018 року за її заявою в Арцизькій районній державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа № 555/2018, номер у спадковому реєстрі 63453674. Спадщина складається з земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Крім неї, спадкоємців за заповітом немає. Але коли позивач звернулась до державного нотаріуса Панашенко І.П. щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було видано постанову № 677/02-14 від 31.05.2019 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови у постанові значиться те, що у заповіті «не зазначена адреса, де складався заповіт, згідно статті 1247 пункт 1». Далі у постанові є посилання на абз. 6 (у постанові зазначено абз.5) п. 8 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затверджених постановою КМУ від 15.06.1994 р. № 419: якщо заповіт чи довіреність викладено неправильно або неграмотно (чи складено з порушенням вимог законодавства), посадова, службова особа пропонує фізичній особі, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії, скласти новий заповіт чи довіреність. Після чого державним нотаріусом зроблений наступний висновок: «Враховуючи, що заповідач (спадкодавець) - померлий ОСОБА_3 - за життя не встиг зробити зазначені вище дії, нотаріальну дію з видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо видати спадкоємцям».
Зазначена постанова, на думку позивача, є незаконною, а дії державного нотаріуса Панашенко І.П. - такими, що порушують її спадкові права. Посилання на п. 8 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затверджених постановою КМУ від 15.06.1994 р. № 419, є неправомірним, оскільки цей пункт застосовується у разі, якщо заповідач звернувся за посвідченням заповіту, який складено не посадовою особою, яка має його посвідчувати. В даному випадку заповіт був на прохання заповідача складений та надрукований посадовою особою, у повній відповідності до закону. Посилання на порушення ч. 1 ст. 1247 ЦК України є неправомірним, оскільки у згаданій правовій нормі не йдеться про необхідність зазначення у заповіті адреси, де складався заповіт. Стаття передбачає зазначення у заповіті місця та дати його складання, що і було зазначено у заповіті. Заповіт, який відмовляється визнавати нотаріус, на думку позивача, складений у повній відповідності до вимог Цивільного кодексу України, Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, та відповідних рекомендацій Міністерства юстиції України. Ст. 49 Закону України «Про нотаріат» забороняє нотаріусам безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальних дій. В даному випадку нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії безпідставно, оскільки підстави відмови, викладені у постанові, що оскаржується, є надуманими, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Також, 13.09.2019 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Афанасьєв А.О. звернувся до суду з заявою щодо стягнення на користь позивача документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу від 13.09.2019 року в розмірі 4 169 гривень 81 копійка.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 11 вересня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області про визнання незаконною, скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено, постановлено:
визнати незаконною та скасувати постанову державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори, код ЄДРПОУ 02899619, Панашенка Ігоря Петровича № 677/02-14 від 31.05.2019 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії;
зобов`язати державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори, код ЄДРПОУ 02899619, ОСОБА_2 вирішити питання стосовно видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа № 555/2018);
стягнути з Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області, (код ЄДРПОУ: 02899619), що знаходиться за адресою: вул. Будівельників, 15-б, м. Арциз Одеської області на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Додатковим рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 25 вересня 2019 року заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Афанасьєва Анатолія Олександровича щодо компенсації судових витрат було задоволено частково.
Стягнуто з Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області, (код ЄДРПОУ: 02899619), що знаходиться за адресою: вул. Будівельників, 15-б, м. Арциз Одеської області на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 166 (три тисячі сто шістдесят шість) гривень 31 копійка.
В задоволенні решти вимог – відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу
Не погоджуючись із вказаним рішенням 16 жовтня 2019 року представником Арцизької районної державної нотаріальної контори – адвокатом Мхітарян Олександром Сергійовичем було подано апеляційну скаргу на вказане рішення, де із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права ставиться питання про його скасування з подальшим ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
При цьому посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позовні вимоги заявлені до особи, чиїх прав та інтерессів стосується предмет спору, без її залучення, а саме державного нотаріуса Панашенка І.П., чим фактично вирішив питання про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі. 
Апелянт зазначає, що ОСОБА_2 дійсно призначений на посаду завідувача Арцизької державної нотаріальної контори згідно наказу Головного управління Юстиції в Одеській області від 30.05.2014 року №871-к, тому слід розрізняти повноваження ОСОБА_2 як державного нотаріуса Арцизької державної нотаріальної контори від його повноважень як голови цієї державної нотаріальної контори та помилково ототожнювати державного нотаріуса Панашенко І.П. з безпосередньою діяльністю Арцизької державної нотаріальної контори.
Тобто, у даному випадку судом помилково зобовязано саме державного нотаріуса Панашенка І.П. вирішити питання стосовно передачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 , оскільки останній не є стороною у справі, а дійсним відповідачем є Арцизька районна державна нотаріальна контора.
Щодо порушень норм матеріального права, вказує, що заповіт ОСОБА_3 не містить відомостей передбачених чинним законодавством, порушені вимоги ч.2 ст.1248 ЦК України щодо посвідчення нотаріусом заповіту - прочитання заповідачем вголос заповіту, виготовленого нотаріусом загальноприйнятими технічними засобами.
Отже, державний нотаріус Панашенко І.П., виявивши такі значні порушення, допущені органом місцевого самоврядування при посвідченні заповіту, які не дозволяють встановити дійсність самого волевиявлення особи-заповідача, правомірно прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Крім того, позивач умисно не повідомив суд про існування ще одного спадкоємця за ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , яка має право на обовязкову частку в спадщині та між спадкоємцями існує спір щодо поділу спадкового майна. 
Також наголосив, що при скасуванні рішення суду, додаткове рішення втрачає свою силу. 

07 листопада 2019 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_4 , відповідно до якої апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, про відмову у задоволенні позовних вимог.
ОСОБА_4 вважає, що прийнятим рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 11.09.2019 року зачіпаються її права та законні інтереси процедурі спадкування та оформлення спадкових прав після смерті свого батька – ОСОБА_3 .
Також ОСОБА_4 посилається на наступні порушення норм процесуального права, допущені судом першої інстанції під час розгляду справи:
-судом не залучено до участі у справі усіх спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 ;
-судом не залучено в якості належного відповідача (співвідповідача) особу, яка прийняла постанову, що оскаржується - державного нотаріуса;
-судом взагалі не досліджено позовну вимогу про зобов`язання та не зроблено власних висновків, в той час коли вимога позивача задоволена;
-судом не витребувано копію спадкової справи та не встановлено коло осіб, які прийняли спадщину, та права яких може зачіпати скасована постанова нотаріуса.
Також судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки зроблено висновок, що державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії позивачу ОСОБА_1 безпідставно.
Апелянт наголошує, що суд першої інстанції не дослідив заповіт спадкодавця ОСОБА_3 від 18.01.2016 року на користь позивача ОСОБА_1 на предмет його відповідності нормам і правилам, що регламентують порядок вчинення нотаріальних дій.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

15 листопада 2019 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу Арцизької районної державної нотаріальної контори, відповідно до якого остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
При цьому посилаючись на те, що відповідач намагається уникнути відповідальності за порушення прав та законних інтересів позивача, оскільки державний нотаріус не може бути відповідачем у суді, на відміну від приватного нотаріуса.
Вказує, що вимоги, які висуваються апелянтом до заповіту, висловлені в апеляційній скарзі, є зовсім іншими, ніж ті, які були покладені державним нотаріусом в основу обгрунтування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Позивач наголошує на тому, що в апеляційній скарзі містяться заперечення проти рішення суду, які не були предметом судового розгляду, оскільки не були підставою позову.
13 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала до Одеського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , відповідно до якої просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
При цьому посилаючись на те, що відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії спадкоємцю за заповітом, не дає підстав вважати, що настали обставини, перераховані у ч. 2 ст. 1223 ЦК України і виникло право на спадкування у спадкоємця за законом відповідної черги.
Правильний спосіб захисту своїх прав, якщо ОСОБА_4 вважає їх порушинеми є подання позову про визнання заповіту недійсним.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.10.2019 року провадження апеляційною скаргою представника Арцизької районної державної нотаріальної контори – адвоката Мхітарян Олександра Сергійовича на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 11 вересня 2019 року та додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 25 вересня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області про визнання незаконною, скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити певні дії було відкрито.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року справу було призначено до розгляду.
У судовому засіданні позивач та її представник заперечували щодо задоволення апеляційної скарги.
Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 10), який залишив на ім`я позивача ОСОБА_1 заповіт на все майно, що буде належати йому на день його смерті. Заповіт був складений і посвідчений у селі Долинівка Арцизького району Одеської області 18 січня 2016 року об 11 годині 40 хвилин секретарем виконавчого комітету Долинівської сільської ради Арцизького району Одеської області Колесніковою Юлією Федорівною (а.с. 8, 9).
7 грудня 2018 року за заявою позивача ОСОБА_1 в Арцизькій районній державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа № 555/2018, номер у спадковому реєстрі 63453674. Спадщина складається з земельних ділянок сільськогосподарського призначення (а.с. 14 - 20).
Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 спадщину прийняла, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 22). Проте, як видно з постанови державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. від 31.05.2019 року № 677/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 7). З приводу відмови державного нотаріуса про вчинення нотаріальної дії, позивач ОСОБА_1 зверталась з відповідними скаргами (а.с. 24 – 25).
Як вбачається з копії повідомлення Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 02.07.2019 року, за результатами звернення позивача ОСОБА_1 Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області до державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. буде вжито заходів реагування, передбачених чинним законодавством. Крім того, державному нотаріусу Панашенку І.П. направлено доручення щодо усунення виявлених в ході розгляду звернення помилок в строк до 04.07.2019 року. Додатково повідомлено, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 04.04.2019 року № 1087/5 у зв`язку з проведенням камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора – державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Панашенка І.П. тимчасово заблоковано доступ на 4 місяці до Державного реєстру прав на нерухоме майно. Відповідно до п.п. 2.7 п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, у разі припинення, зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, тимчасового блокування або анулювання доступу нотаріуса до Державного реєстру прав за заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкова справа може бути передана до іншого приватного нотаріуса (державної нотаріальної контори) в межах одного нотаріального округу після закінчення встановленого законодавством строку для прийняття спадщини (а.с. 44 – 46).
Позивач звернулась до державного нотаріуса Панашенко І.П. з заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу державним нотаріусом було видано постанову № 677/02-14 від 31.05.2019 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови у постанові значиться те, що у заповіті «не зазначена адреса, де складався заповіт, згідно статті 1247 пункт 1». Далі у постанові є посилання на абз. 6 (у постанові зазначено абз.5) п. 8 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затверджених постановою КМУ від 15.06.1994 р. № 419: якщо заповіт чи довіреність викладено неправильно або неграмотно (чи складено з порушенням вимог законодавства), посадова, службова особа пропонує фізичній особі, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії, скласти новий заповіт чи довіреність, у зв`язку з чим державний нотаріус дійшов висновку, що: «Враховуючи, що заповідач (спадкодавець) - померлий ОСОБА_3 - за життя не встиг зробити зазначені вище дії, нотаріальну дію з видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо видати спадкоємцям».
Постановою Одеського апеляційного суду від 16.09.2021 року апеляційні скарги представника Арцизької районної державної нотаріальної контори – адвоката Мхітарян Олександра Сергійовича, представника ОСОБА_4 – ОСОБА_5 – було задоволено.
Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 11 вересня 2019 року– скасовано.
Постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено у повному обсязі.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення, визначені ст. 264 ЦПК України. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Судове рішення має містити відповіді на всі заявлені позивачем (третьою особою) вимоги, зазначити у разі потреби їх розмір, а також вирішувати питання про негайне виконання та про судові витрати (вимога повноти рішення). Процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням цієї вимоги. Таким чином, питання розподілу судових витрат та способу виконання судового рішення у разі вирішення питання про право, є обов`язком суду, що вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.
Судові витрати, передбачені ст. 133 ЦПК України, є комплексним поняттям, що охоплює чотири види судових витрат: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Положеннями частини першої і другої ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розподіл судових витрат здійснюється судом або в рішенні по суті спору (якщо сторони надали всі докази на підтвердження судових витрат до виходу суду до нарадчої кімнати), або в додатковому судовому рішенні (якщо сторони скористалися своїм правом подати докази на підтвердження понесення судових витрат). Таким чином, оскарження судового рішення щодо розподілу судових витрат може відбуватися або шляхом оскарження рішення по суті спору або шляхом оскарження додаткового судового рішення.
Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Таким чином додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Вказане кореспондується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20 грудня 2019 року у справі № 240/6150/18.
У відповідності до положень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду №14 від 18 грудня 2009 року «Про судові рішення в цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалене лише у певних випадках і за прямо передбачених законом умов; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що скасування основного рішення суду першої інстанції припиняє чинність й додаткового рішення такого суду,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника Арцизької районної державної нотаріальної контори – адвоката Мхітарян Олександра Сергійовича - задовольнити.
Додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 25 вересня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити певні дії–– скасувати.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 22 вересня 2021 року.
Головуючий:                                                                                О. В. Князюк
Судді:                                                                  А. П. Заїкін
О. М. Таварткіладзе