ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6483/20                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В. В.,
                                     суддів: Ганечко О.М., Василенка Я.М.,
                                                             
розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області,  про визнання протиправними та скасування рішень, за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про:
- визнання протиправним та скасування рішення від 06.05.2020 №0005213304 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 у сумі 1020,00 грн. за порушення "пункту 9, пункту 11 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; 
- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.05.2020 №Ф-0005183304 про сплату фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 "заборгованості зі сплати єдиного внеску на суму 609924,35 грн.";
- визнання протиправним та скасування рішення від 06.05.2020 №0005193304 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 штрафних санкцій у сумі 229293,84 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Київській області від 06.05.2020 №0005213304 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 у сумі 1020,00 грн. за порушення "пункту 9, пункту 11 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки), винесену Головним управлінням ДПС у Київській області, від 06.05.2020 №Ф-0005183304 про сплату фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 "заборгованості зі сплати єдиного внеску на суму 609924,35 грн.".
Визнано протиправним та скасовано рішення, винесене Головним управлінням ДПС у Київській області, від 06.05.2020 №0005193304 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 штрафних санкцій у сумі 229293,84 грн.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головним управлінням ДПС у Київській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Доводи апелянта обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, позаяк діяльність з будівництва та реалізації квартир у багатоквартирних житлових будинках, земельних ділянок, яка спрямована на досягнення економічних і соціальних результатів та здійснюється з метою одержання прибутку, а тому є підприємництвом, а суб`єкт підприємництва - підприємцем. Відтак, позивачем здійснювалась господарська діяльність без державної реєстрації з 2013 року, що є порушенням позивачем законодавства, яким регулюється порядок сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Київській області від 05.02.2020 №291 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )", повідомлення від 05.02.2020 №86/10-36-33-04, Головним управлінням ДПС у Київській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отриманні доходу від здійснення діяльності, пов`язаної з будівництвом та продажем об`єктів нерухомого майна за період з 01.01.2013 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт від 10.03.2020 №256/10-36-33-04/ НОМЕР_1 .
На підставі зазначеного акта перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області винесено: рішення від 06.05.2020 №0005213304 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", яким до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 застосовано штраф у сумі 1020,00 грн. за порушення пункту 9, пункту 11 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; рішення від 06.05.2020 №0005193304 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у сумі 229293,84 грн.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.05.2020 №Ф-0005183304, якою вимагається від фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску в сумі 609924,35 грн.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями та вимогою позивачем подано скаргу до Державної податкової служби України за результатами розгляду якої ДПС прийнято рішення від 08.07.2020 №/К/99-00-06-03-01-09 про відмову у задоволенні скарги позивача та залишення без змін рішень Головного управління ДПС у Київській області про застосування штрафних санкцій від 06.05.2020 №0005213304, №0005193304 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.05.2020 №Ф-0005183304,
Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки підставою для проведення перевірки, за наслідками якої відповідачем прийнято спірні рішення про застосування до позивача штрафних санкцій від 06.05.2020 №0005213304, №0005193304, а також винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.05.2020 №Ф-0005183304, слугував наказ Головного управління ДПС у Київській області від 05.02.2020 №291 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 ", який у судовому порядку визнано протиправним та скасовано, то оскаржувані рішення та вимога також підлягають визнанню протиправними та скасуванню.  
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (Закон №2464-VI), обчислення єдиного внеску податковими органами у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Згідно приписів пункту 2 частини першої статті 13 Закону №2464-VI, податкові органи мають право проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичних осіб-підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки.
Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
Статтею 25 Закону №2464-VI визначено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України (частина четверта). 
Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску (частина чотирнадцята).
Статтею 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1).
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (абзаци перший, четвертий, шостий підпункту 75.1.2. пункту 75.1).
Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначено в статті 79 Податкового кодексу України, згідно якої документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (пункт 79.1.).
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (пункт 79.2.).
За приписами статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати (абзаци перший-третій пункту 86.1.).
Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).
Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі відмови платника податків або його представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті (пункт 86.4).
Аналіз наведених вище положень законодавства дає підстави для висновку, що обчислення єдиного внеску податковими органами здійснюється на підставі відповідного акта документальної перевірки щодо правильності нарахування та сплати єдиного внеску, який, в свою чергу, є підставою для прийняття контролюючим органом рішень про нарахування пені та застосування штрафів, а також вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення рішень про нарахування пені та застосування штрафів, а також вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, відповідно за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція щодо винесення рішень про нарахування пені та застосування штрафів, а також вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Суд першої інстанції вірно вказав, що Верховним Судом, зокрема у своїх постановах від 17.03. 2018 у справі №1570/7146/12 та від 24.10.2018 у справа №808/1746/15, висловлено правову позицію, згідно якої нормами Податкового кодексу України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою для видання наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Отже, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню. Аналогічну за змістом правову позицію висловлено Верховним Судом у своїй постанові від 20.09.2019 у справі №340/1931/18.
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідачем в доводах апеляційної скарги жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, яка під час розгляду справи була правомірно врахована судом першої інстанції на виконання ч. 5 ст. 242 КАС України.
Поряд з наведеним, колегія суддів враховує, що вищевказана перевірка була проведена на підставі наказу Головного управління ДПС у Київській області від 05.02.2020 №291 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 ", та складено акт від 10.03.2020 №256/10-36-33-04/ НОМЕР_1 .
На підставі зазначеного акта перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області винесено рішення про застосування до позивача штрафних санкцій від 06.05.2020 №0005213304, №0005193304, а також винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.05.2020 №Ф-0005183304, якою вимагається від позивача сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.11.2020 в адміністративній справі №320/4811/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021, задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної податкової служби у Київській області № 291 від 05.02.2020 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )" за період з 01.01.2013 року по 31.12.2018.
Відтак, колегія суддів погоджується з тим, що оскільки підставою для проведення перевірки слугував наказ Головного управління ДПС у Київській області від 05.02.2020 №291, який у судовому порядку скасовано, то спірні рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню.  
Колегія суддів вказує, що апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. 
Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
Доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України, та спростовували зазначені вище мотиви або підтверджували відсутність підстав для задоволення позову апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши  обставини справи.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області,  про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                              В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                 О. М. Ганечко 

                                                                                          Я. М. Василенко