Справа № 130/1039/20
Провадження № 22-ц/801/2409/2021
Провадження № 22-ц/801/1805/2021
Категорія: 23
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К.А.
Доповідач:Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року	  	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,
суддів Міхасішина І. В., Стадника І. М.,
з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н. Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Шепеля К. А. в залі суду міста Жмеринка Вінницької області, повний текст якого складено 02 червня 2021 року, та апеляційну скаргу Вінницької обласної державної адміністрації на додаткове рішення цього ж суду від 22 вересня 2021 року, повний текст якого складено 02 жовтня 2021 року
в справі № 130/1039/20 за позовом керівника Жмеринської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької обласної державної адміністрації, Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду та її повернення,

встановив:
У травні 2020 року керівник Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області звернулась до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Вінницької обласної державної адміністрації, Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду та її повернення, в якому просив розірвати договір оренди земельної ділянки водного фонду, розташованої на території Слободо-Межирівської сільської ради Жмеринського району, загальною площею 72,4182 га, з них під водою 52,2183 га, прибережна захисна смуга 1989,92 га, кадастровий номер 0521085600:02:001:0113, укладений 3 квітня 2007 року між Жмеринською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача повернути державі земельну ділянку.
Позов обґрунтований тим, що розпорядженням голови Жмеринської РДА від 27 березня 2007 року №201 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки водного фонду фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 та одночасно надано в оренду терміном на 20 років земельну ділянку водного фонду загальною площею 72,4184 га на території Слободо-Межирівської сільської ради Жмеринського району для рибогосподарських потреб та рекреаційних цілей. Договір оренди 10 травня 2007 року зареєстровано у регіональній філії Державного земельного кадастру за №040785600002.
Умовами договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем щомісячно по 422,44 грн на рахунок сільської ради в сумі 5 069,28 грн на рік, або 70 грн за 1 га. Відповідно до листа ГУ ДПС у Вінницькій області ОСОБА_1 станом на 13 квітня 2020 року допустив заборгованість за договором в сумі 104 132,78 грн, з яких за 2018 рік не сплачено орендної плати на суму 45 303,97 грн та за 2019 рік на суму 58 828,81 грн.
Відповідачу було запропоновано укласти додаткову угоду до договору про збільшення розміру орендної плати, відповідно до листів Жмеринської РДА від 14 листопада 2018 року та 19 лютого 2019 року, проте він на них не відреагував, до адміністрації не з`явився, орендну плату не сплатив.
Відповідач допустив істотне порушення умов договору щодо несплати протягом тривалого періоду платежів за користування земельною ділянкою, як це передбачено договором, що призвело до порушення економічних інтересів держави в частині невиконання соціально-економічних заходів на території Слободо-Межирівської сільської ради, таких як невиплата заробітної плати працівникам бюджетної сфери, недовиконання бюджету, а тому таке порушення потребує реагування з боку держави шляхом звернення Жмеринської окружної прокуратури до суду з метою захисту об`єктів права власності українського народу.
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідачем здійснено повне погашення заборгованості з орендної плати станом на день розгляду справи, відтак не встановлено ознак критерію істотності порушення умов спірного договору оренди та підстав для його розірвання.
22 вересня 2021 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області ухвалено додаткове рішення у вказаній цивільній справі № 130/1039/20, яким стягнуто з Вінницької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 6 726 грн 40 коп.
У стягненні судових витрат з Вінницької обласної прокуратури та Жмеринської районної державної адміністрації відмовлено.
Вирішуючи питання про відшкодування відповідачеві витрат на професійну правову допомогу з Вінницької обласної державної адміністрації, місцевий суд виходив з того, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, набуває статусу позивача зазначений орган, а не прокурор, а тому розподіл судових витрат відповідно до положень статті 141 ЦПК України повинен здійснюватися з урахуванням належного позивача та не може покладатися на прокуратуру.
Не погоджуючись із рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 травня 2021 року перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене без оцінки всіх обставин справи та наданих доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що згідно з ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення про задоволення позову. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що доводи відповідача про те, що йому стало відомо про наявність заборгованості лише у квітні 2020 року, є безпідставними та не заслуговують на увагу, оскільки, укладаючи договір оренди землі у 2007 році він був поінформований про обов`язки, які покладено на нього згідно з умовами договору в тому числі і щодо сплати погодженого розміру орендної плати. Несплата орендних платежів є суттєвим порушенням умов договору у розумінні ст. 610, 651 ЦК України, одним із наслідків якого, згідно зі ст. 611 цього Кодексу, є розірвання договору. 
При цьому систематичне порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. Той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати за землю, не має правового значення для вирішення спору, оскільки судом встановлений факт її систематичної несплати протягом періоду дії договору оренди землі, що не заперечується і самим відповідачем.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач сплатив заборгованість із орендної плати за землю вже після відкриття судом провадження у цій справі. Своєчасна сплата коштів за використання об`єктів оренди є обов`язком його користувача згідно з вимогами закону та договору, а тому погашення ОСОБА_1 під час судового розгляду заборгованості з орендної плати за 2018-2020 роки не свідчить про належне виконання істотних умов договору. 
Вінницька обласна державна адміністрація не погоджуючись з додатковим рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2021 року подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вказане рішення суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з неповним з`ясуванням обставин справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Вінницької обласної державної адміністрації та Жмеринської районної державної адміністрації на користь відповідача в рівних частках судові витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 6 726,40 грн.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що Вінницька обласна державна адміністрація не оскаржує право відповідача на отримання понесених судових витрат за надання правової допомоги, проте заперечує щодо стягнення таких витрат виключно з неї. В додатковому рішенні відсутня мотивована оцінка суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення витрат виключно з Вінницької обласної державної адміністрації, та підстави звільнення від сплати Жмеринської районної державної адміністрації.
Своїм правом на подання відзиву на апеляційні скарги учасники справи у встановлений судом строк не скористалися. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження у цій справі за апеляційною скаргою першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 травня 2021 року.
Відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 05 серпня 2021 року цивільну справу № 130/1039/20 повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків, а саме: для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, та встановлено строк виконання цієї ухвали - п`ятнадцять днів з дня отримання справи.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року задоволено заяву першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури про залучення правонаступника у цій справі. Замінено позивача у справі № 130/1039/20 - Вінницьку обласну державну адміністрацію на його правонаступника - Северинівську сільську раду. Залучено Вінницьку обласну державну адміністрацію в якості третьої особи на стороні позивача. Закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження у цій же справі за апеляційною скаргою Вінницької обласної державної адміністрації на додаткове рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2021 року, а ухвалою від 01 листопада 2021 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.
03 листопада 2021 року на електронну адресу Вінницького апеляційного суду від Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області надійшла заява, в якій зазначено, що сільська рада визнає позов повністю та просить розглянути справу без участі її представника. 
У судовому засіданні прокурор Кавун О. І. апеляційну скаргу підтримала, і надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.
Представник Вінницької обласної державної адміністрації Хомеренчук Ю. О. вимоги апеляційної скарги підтримала та просить її задовольнити.
Представник відповідача Смірнов С. М. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, просив рішення суду залишити без змін.
Представник Жмеринської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість проведення судового розгляду у відсутність осіб, які не з`явилися. 
Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг дійшов до наступних висновків.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам.
Судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови Жмеринської районної державної адміністрації 27 березня 2007 року №201 затверджено технічну документацію із землеустрою та надання в оренду земельної ділянки водного фонду фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 на території Слободо-Межирівської сільської ради Жмеринського району (т.1 а.с.20).
Жмеринська районна державна адміністрація та фізична особа – підприємець ОСОБА_1 03.04.2007 уклали Договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 72,4182 га, з них 19,8992 га прибережна захисна смуга із земель Слободо-Межирівської сільської ради, строком на 20 років (т.1 а.с.21-23). Договір зареєстрований в Вінницькій регіональній філії «Центр ДЗК» 10 травня 2007 року за № 040785600002 (т.1 а.с.24).
Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки водного фонду голова Жмеринської РДА (орендодавець) передав, фізична особа – підприємець ОСОБА_1 (орендар) прийняв земельну ділянку водного фонду загальною площею 72,4182 га (т.1 а.с.25).
Згідно з довідкою Жмеринського районного відділу земельних ресурсів № 678 від 29.03.2007 земельній ділянці, розташованій на території Слободо-Межирівської сільської ради, площею 72,4182 га присвоєно кадастровий №0521085600:02:001:0113 (т.1 а.с.26).
Жмеринський районний відділ земельних ресурсів, розглянувши клопотання фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про оренду земельної ділянки водного фонду площею 72,4182 га терміном на 20 років для рибогосподарських потреб та рекреаційних цілей, 03.04.2007 надав висновок про надання йому в оренду земельної ділянки водного фонду (т.1 а.с.27).
Представником землевпорядної організації районного відділу земельних ресурсів Сидоренко В. В. на виконання рішення Жмеринської РДА від 27 березня 2007 року №201 винесено акт погодження та встановлення меж земельної ділянки, яка надається в оренду ФОП ОСОБА_1 (т.1 а.с.28).
Заступник голови Жмеринської РДА 14.11.2018 направив ОСОБА_1 листа та його копію керівнику Жмеринської місцевої прокуратури листа, у якому пропонував укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, привести договірні стосунки у відповідність до чинного законодавства та здійснити нормативну грошову оцінку земельної ділянки для правильного розрахунку орендної плати. У разі ігнорування вимог протягом 30 днів повідомив про звернення з клопотанням до прокуратури для захисту інтересів держави в суді (т.1 а.с.29-30).
Керівник Жмеринської місцевої прокуратури Гуцол О. О. 21.01.2019 направив листа до Жмеринської РДА з проханням повідомити про результати розгляду листа ОСОБА_1 (т.1. а.с.31) та 19.02.2020 отримав відповідь, що останній ігнорує їх звернення, в зв`язку з чим вони просять вивчити дане питання (т.1 а.с.32).
Голова Жмеринської РДА 29.03.2018 направив голові Слободо-Межирівської сільської ради відповідь на їх лист про ремонт гідроспоруди, що даний об`єкт знаходиться на балансі департаменту житлово-комунального господарства енергетики та інфраструктури Вінницької ОДА (т.1 а.с.33).
Жмеринська місцева прокуратура 08.05.2019 звернулась до Слободо-Межирівського сільського голови з запитом щодо орендованої ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки та належності гідротехнічної споруди, яка знаходиться на цій ділянці, на яку отримала відповідь про те, що останнім на підставі договору оренди від 03.04.2007 використовується земельна ділянка водного фонду та гідротехнічна споруда, яка знаходиться в аварійному стані (т.1 а.с.34,35).
На запит керівника Жмеринської місцевої прокуратури від 8.05.2019 щодо стану сплати ФОП ОСОБА_1 орендної плати за користування земельною ділянкою, ГУ ДФС у Вінницькій області надало відповідь, що станом на 28.08.2019 заборгованість складає 45 303,97 грн (т.1 а.с.37,38).
ГУ ДФС у Вінницькій області повідомило Жмеринську місцеву прокуратуру про те, що відповідно до їх бази даних ОСОБА_1 взятий на облік як фізична особа - підприємець 13.03.1995. Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності проведена за його рішенням 30.06.2017. ОСОБА_1 нараховано орендну плату з фізичних осіб по Слободо-Межирівській сільській раді за 2018 рік в сумі 58 828,81 грн, за 2019 рік в сумі 59 058,49 грн. Станом на 15.07.2019 за ОСОБА_1 рахується податковий борг в сумі 45 303,97 грн, який виник 29.12.2018 (т.1 а.с.40-42).
В 2018 - 2019 роках Жмеринська РДА зверталась до різних установ з листами щодо проведення ремонтних робіт укріплення конструкцій мосту, який знаходиться на орендованій ОСОБА_1 земельній ділянці, для запобігання виникнення надзвичайної ситуації (т.1 а.с.43-51).
9.04.2020 Жмеринська місцева прокуратура звернулась до Жмеринської РДА з запитом, у відповідь на який отримала копії документів, а саме договір оренди земельної ділянки водного фонду від 3 квітня 2007 року, акт прийому передачі, висновок про надання в оренду земельної ділянки, акт погодження та встановлення меж земельної ділянки та довідку про присвоєння кадастрового номера (т.1 а.с.53,54).
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 взято на облік як фізичну особу-підприємця Жмеринською ОДПІ 13.03.1995, знято з обліку 03.07.2017, підприємницьку діяльність припинено 30.06.2017 (т.1 а.с.57,58).
Жмеринська місцева прокуратура повідомила голів Вінницької ОДА та Жмеринської РДА про вивчення стану водного та земельного законодавства та території Жмеринського району та встановила підстави для захисту інтересів держави в судовому порядку (т.1 а.с.59).
16.04.2020 Жмеринське управління ГУ ДПС у Вінницькій області направило ОСОБА_1 листа (т.1 а.с.80), в якому містилась податкова вимога від 14 квітня 2020 року №2-52 про термінову оплату наявної суми податкового боргу, а саме: земельного податку в розмірі 494,14 грн, орендної плати з фізичних осіб в розмірі 104 132,78 грн та податку на нерухоме майно в розмірі 1 520,03 грн (т.1 а.с.79).
ОСОБА_1 в період з 05.05.2020 по 24.06.2020 сплатив вказану в податковій вимозі наявну заборгованість (т.1 а.с.81-86).
Відповідно до копій квитанцій від 30 червня 2020 року, 10, 16, 21, 28 липня 2020 року, 21, 28 серпня 2020 року, 8, 14, 21 вересня 2020 року та 2 листопада 2020 року  ОСОБА_1 сплачував орендну плату на рахунок Слободо-Межирівської сільської ради платежами по 4902,40 грн (т.1 а.с.118-119,133-134, т.2 а.с.19-21).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що підставою звернення керівника Жмеринської місцевої прокуратури до суду стало істотне порушення відповідачем умов договору, яке виразилось у допущенні ним заборгованості по сплаті орендної плати за 2018-2019 роки за договором від 3 квітня 2007 року, укладеним ОСОБА_1 з Жмеринською районною державною адміністрацією про оренду земельної ділянки водного фонду на території Слободо-Межирівської сільської ради Жмеринського району.
Однак, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 погасив заборгованість по оплаті оренди за договором, тобто усунув порушення умов договору станом на день розгляду справи, орендна плата вноситься вчасно, інших підстав для розірвання договору оренди позивачем не заявлено, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Розглядаючи цю справу по суті, суд першої інстанції вважав, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Проте такий висновок суду першої інстанції помилковий.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 взятий на облік як фізична особа - підприємець 13 березня 1995 року, проте 30 червня 2017 року його підприємницька діяльність була припинена.
Так, у статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна, або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Загальні (цивільні) суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.
За змістом статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі (позивачем і відповідачем) можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.
Особливості участі прокурора в розгляді справ установлено статтею 56 ЦПК України та статтею 53 ГПК України, за змістом положень яких у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
У справі, яка розглядається, прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, з цивільним позовом до фізичної особи про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду та її повернення.
Господарський процесуальний кодекс (далі - ГПК) України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, встановлює юрисдикцію господарських судів у вирішенні, зокрема, спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів (пункт 1 частини першої статті 20).
Визначальною ознакою для розмежування юрисдикції за пунктом 1 частини першої цієї статті ГПК України є участь у відносинах, з приводу яких виник спір, суб`єкта господарської діяльності.
Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).
У разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.
З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.
Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року № 338/180/17, постанові Верховного Суду в складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року в справі №724/38/18 (провадження №61-45804св18).
Статтею 45 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу  (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).
Відтак господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
За умовами вказаного договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для рибогосподарських потреб та рекреаційних цілей, яка знаходиться на території Слободо-Межирівської сільської ради
Як уже зазначалось, звертаючись із цим позовом, позивачі просили розірвати договір оренди земельної ділянки водного фонду, розташованої на території Слободо-Межирівської сільської ради Жмеринського району, загальною площею 72,4182 га, з них під водою 52,2183 га, прибережна захисна смуга 1989,92 га, кадастровий номер 0521085600:02:001:0113, укладений 03.04.2007 між Жмеринською районною державною адміністрацією та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача повернути державі земельну ділянку.
Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Зазначена норма кореспондується зі статтею 50 ЦК України. 
За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.
Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).
Таким чином, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 127/23144/18 (провадження № 14-460цс19).
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та вирішив справу у порядку цивільного судочинства, не врахувавши вимог статті 19 ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 367 ЦПК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.  Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України).
Оскільки суд першої інстанції не встановив правову природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами, у зв`язку з чим порушив норми цивільного процесуального законодавства щодо визначення предметної підсудності справи та розглянув у порядку цивільного судочинства справу, яка підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.
Керуючись статтями 255, 367, 377, 381, 382 ЦПК України, суд,

постановив:
Апеляційні скарги першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури та Вінницької обласної державної адміністрації - задовольнити частково.
Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 травня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 вересня 2021 року - скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Роз`яснити позивачу, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до Вінницького апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 12 листопада 2021 року.

Головуючий                                                 Ю. Б. Войтко

Судді:                                                                   І. В. Міхасішин 

                                                         І. М. Стадник