Ухвала
 
18 листопада 2021 року
м. Київ
провадження № 51 – 1270 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 4 листопада 2021 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2, ч. 5 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте вказаних приписів закону засуджений належним чином не виконав.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої                та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати                              й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, а тому не має повноважень перевіряти відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту дослідження доказів судом першої інстанції.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
Так, засуджений ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року та ухвали Київського апеляційного суду від 4 листопада 2021 року із закриттям кримінального провадження у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
При цьому, вважаючи оскаржувані судові рішення такими, що ухвалені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, засуджений, серед іншого, в обґрунтування своєї позиції фактично заперечує правильності встановлення фактичних обставин кримінального провадження (ст. 411 КПК), що 
в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також, положеннями ст. 284 КПК визначено виключний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю. Проте, порушуючи питання про скасування оскаржуваних судових рішень із закриттям кримінального провадження, засуджений взагалі не наводить таких підстав.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Окрім зазначеного, в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги взагалі не додано копій оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПКу разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху 
і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                     ОСОБА_3