ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/16683/20  Номер провадження 22-ц/814/2052/21	Головуючий у 1-й інстанції Подус  Г.С.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю. 
суддів: Бутенко С.Б., Хіль Л.М.
секретар Бродська В.О.

імена (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідачі: начальник Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління національної поліції в Харківській області Коваленко Едуард, Харківський апеляційний суд 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження  апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 липня 2021 року ухвалене у складі судді Подус Г.С.
по справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління національної поліції в Харківській області Коваленко Едуарда, Харківського апеляційного суду про вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, де вказав, що у період 1998 - 2017 років по місцю його проживання незаконно використовувалися спеціальні технічні засоби для негласного отримання інформації з належних йому телефонів та комп`ютера.
Причетними до цих дій є мешканці квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які незаконно залучені до оперативно-розшукових заходів. Зокрема, у період 2012 - 2018 роки ОСОБА_2 із його квартири неодноразово здійснював крадіжки скретч карти до сім карток належних йому мобільних телефонів, а також викрав телефон Samsung E 1081.
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 знаходились на обліку у психіатра, ОСОБА_4 страждає алкогольною енцефалопатією, а тому їх квартира не може використовуватися для оперативно-розшукових заходів та вони не можуть залучатися поліцією як конфіденційні співробітники.
Припускає, що вони викрали спеціальні технічні засоби для негласного отримання інформації і використовують їх відносно нього, підключившись до системи зв`язку.
ОСОБА_12 або інші особи, які експлуатують радіоелектронні засоби завдають шкоди його здоров`ю дією електромагнітних полів, від чого в нього постійний головний біль.
Вказує, що ОСОБА_12 провокують бійки, при прибутті поліції ведуть себе агресивно, належну їм квартиру та комп`ютерну технічку для огляду не надають.
Про наведені факти відомо начальнику Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області Ковленко Едуарду , але він не приймає дій по припиненню користування ОСОБА_2 технічними засобами, не провів з цього приводу службового розслідування.
Вказує, що внаслідок прийняття Харківським апеляційним судом незаконного рішення про негласне зняття інформації з його телефонів, йому у листопаді 2020 року спричинена моральна шкода, що полягала у душевних стражданнях, яку він оцінює в 1 грн.
З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13.04.2021 року прохав визнати неналежним контроль за дотриманням реєстраційно - паспортного режиму, проведенням НРСД, використанням спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, використанням квартир для завдань оперативно-розшукової діяльності, залученням до конфіденційного співробітництва ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та зобов`язати начальника Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області Коваленко Едуарда припинити використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації по зазначеним мобільним телефонам (НОМЕР_8 (2000-2012 р.), НОМЕР_9, НОМЕР_10 (2003 -2016 р.), НОМЕР_11 (2012-2020 р.), НОМЕР_12, НОМЕР_13 (2014 - 2016 р.), НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, пейджер (054) НОМЕР_20, НОМЕР_1 (останні два у 2016 - 2018 р.), та ІМЕІ телефонів НОМЕР_2 (Nokia 6300), НОМЕР_3 (Samsung X160), НОМЕР_4 (Mitsubishi Trium), НОМЕР_5 (Samsung E 1081), НОМЕР_21, НОМЕР_6 , НОМЕР_22, НОМЕР_7 ; комп`ютеру з мережевими адресами ІНФОРМАЦІЯ_3, 3g модем 205702186 Інтертелеком, електроні поштові скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; в будинках в АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_2 , та вилучити їх у осіб, які їх використовують незаконно. 
Прохав стягнути з Харківського апеляційного суду на його користь компенсацію моральної шкоди в сумі 1 грн. за листопад 2020 року.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив його скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам, який
правильно встановив недоведеність обставин, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги та який не надав доказів на підтвердження своїх вимог. 
ОСОБА_1 вказує, що в провадженні Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження № 12013220480005223, однак жодних підтверджуючих доказів цьому позивачем не надано.
Твердження ОСОБА_1 , що відносно нього використовувались спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом.
Крім того, позивач вказує, що Харківським апеляційним судом приймались незаконні рішення про негласне зняття інформації з телефонів ОСОБА_1 в листопаді 2020 року, проте позивачем також не надано доказів на підтвердження цього доводу.
Відповідно до ст. 12 ч. 1, 2 ЦПК України, цивільне судочин ство здійснюється на засадах змагально сті  сторін.  Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно ст. 13. ч. 1, 2 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на під ставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.  Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, в становлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що  стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захи сту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатні сть яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ч. 1, 5, 7 ЦПК України, кожна  сторона повинна дове сти ті об ставини, на які вона посилається як на під ставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, в становлених цим Кодексом. Докази подаються  сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що  стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на під ставі яких суд в становлює наявні сть або відсутні сть об ставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших об ставин, які мають значення для вирішення справи.  Ці дані в становлюються такими засобами:  письмовими, речовими і електронними доказами;  висновками експертів;  показаннями свідків.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує обставини щодо протиправних дій відносно нього, вчинених ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими особами, які полягали у використанні спеціальних технічних засобів для отримання інформації, крадіжці майна, фотокарток, документів; незаконному відчуженні нерухомого майна тощо.
Наведені особи не були залучені до участі у справі, позивачем вимоги до них не пред`являлися, а отже, ці обставини не підлягають перевірці під час розгляду апеляційної скарги, згідно вимог ст. 367 ЦПК України.
Окремо ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_12, ОСОБА_7 і ОСОБА_10 причетні до незаконного перепланування і реєстрації приміщення по АДРЕСА_4 , що стало можливим внаслідок неналежного контролю з боку начальника Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області за проведенням негласних оперативно - розшукових заходів і дотримання реєстраційно - паспортного режиму. При цьому, апелянт посилається на кримінальне провадження, яке перебуває на розгляді в Дзержинському районному суді м. Харкова № 638/10578/15-к.
У відповідності до відомостей, які містяться в Єдиному держаному реєстрі судових рішень, у Дзержинському районному суді м. Харкова дійсно мається справа № 638/10578/15-ц, у межах якої ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.06.2015 року у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження за ст. 358 КК України старшому слідчому СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майору міліції надавався тимчасовий доступ до оригіналів документів шляхом проведення їх вилучення, а саме: до інвентарних справ на об`єкти нерухомого майна. 
У межах даного провадження заявник звертався до суду зі скаргою, де прохав скасувати постанову про відмову у застосуванні заходів безпеки та зобов`язати слідчого застосувати заходи безпеки шляхом заборони операторам інтернет послуг ПрАТ «Київстар», ТОВ «Воля кабель», ТОВ «Максинет, групі компаній під торговою маркою «Тріолан», надання телекомунікаційних послуг Особа_2, а вказаним особам і ГУНП і УСБУ в Харківській області заборонити використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації за його телефонами та його сусідських будинках.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 травня 2021 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.08.2021 року, скарга повернута заявникові.
При цьому, судовим рішенням встановлено, що заявником не подано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, зокрема чи був сам факт звернення до органу досудового розслідування з відповідним клопотанням про застосування заходів безпеки та наявності постанови слідчого за результатами його розгляду.
Аналіз судових рішень, що ухвалювалися у межах справи № 638/10578/15-ц та розміщених в Єдиному державному реєстрі судових рішень не підтверджує доводів заявника щодо неправомірних дій начальника Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує, що спричинення йому моральної шкоди підтверджується висновком невролога про головний біль.
У відповідності до висновку ДУ «Інституту неврології, психіатрії та наркоманії АМН України» від 07.05.2015 року за зверненням ОСОБА_11 в Міністерство охорони здоров`я був проведений консиліум та на підставі скарг хворого, зокрема, щодо головних болів, анамнеза хвороби тощо висловлена думка про наявність хвороби вегето - судинна дистонія по гіпертонічному типу, хронічна щоденна головна біль. Рекомендоване лікування.
Наведений висновок спеціалістів підтверджує наявність хвороби у ОСОБА_1 , внаслідок якої у нього виникає головний біль.
Відомості, які б вказували на ухвалення Харківським апеляційним судом рішень щодо проведення негласних слідчих дій відносно позивача, заподіяння такими рішеннями моральної шкоди, матеріали справи не містять.
Останнє, на що вказує апелянт, не погоджуючись з рішенням місцевого суду, так це необґрунтована відмова у задоволенні його клопотання. Клопотання позивача щодо витребування доказів були розглянуті судом та ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.05.2021 року і ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання.
Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.05.2021 року та ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року окремо від рішення суду не оскаржувалися.
Відмовляючи у витребуванні доказів, суд вірно виходив з того, що ОСОБА_1 не навів у клопотанні жодного обґрунтування його вимог, не вказав які відомості зможуть підтвердити витребувані дані і не навів обґрунтування, яким чином ці дані стосуються предмета доказування. 
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість ОСОБА_1 не наведено.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                        О.Ю. Кузнєцова

Судді                                                                С.В. Бутенко

                                                                       Л.М. Хіль